160 
Endnu et Par Ord om de gamle Soliliers ,,Snabel^‘ 
og Mund. 
Af 
Dr. C7ir. Liltken. 
(Meddelt den 26de November 1869.) 
1 . 
Da jeg i Aaret 1864 udarbejdede den Undersøgelse af de i 
vore Samlinger opbevarede vestindiske Pentacriner, som udkom 
Aaret efter i vore Meddelelser^), ansaae jeg det for rigtigst 
heller ikke at tilbageholde de Betragtninger over denne mærke- 
lige Dyregruppes ældre Repræsentanter, hvortil disse Studier 
havde givet mig Anledning, og navnligen meente jeg at burde 
hæve min Rost (hvor svagt denne end vilde lyde i vort lidet 
kjendte Sprog) mod den almindelig gængse Anskuelse, at den 
saakaldte Snabel eller „Proboscis^' hos d e palæozoiske Crinoideer, 
hvis Bægerlaag er sammensat al lignende tykke og faste Kalk¬ 
plader som de, der danne selve Bægeret, var disse Dyrs Mund¬ 
ror eller ialfald udforte baade dettes og et Analrors Funktioner. 
Gaaende ud fra, al kun Sammenligningen med de nulevende Re¬ 
præsentanter for en Dyregruppe kan veilede Opfattelsen af dennes 
uddode Former, at det med andre Ord er Zoologien {sensu 
strictiore) som saavidt muligt maa være Palæozoo logie ns Lærer 
og Leder, naar denne Videnskabsgieen skal kunne gaae nogenlunde 
*) Om Vestindiens Pentacriner med nogle Bemærkninger om Pentacriner 
og Solilier i Almindelighed, (Naturhist. Foren. Vidensk. Medd. 1864. 
S. 195.) 
