iSZ 
1 . 
2 . 
3. 
Af Batocrinus 
icosidactylus. 
Af en irsk 
Amphoracrinus. 
Af Caryocrinus 
ornatus. 
gjort opmærksom paa dens Urimelighed, fastholder den? Sagen 
er naturligviis ganske simpelt, at c er Munden og mv Gattet 
alene. Hr. B. argumenterer rigtignok uafladelig fra, at mv er 
Munden, og Beviset for, at den her ikke ligger i Ambulacral- 
systemets Midtpunkt (saaledes som Wyville Thomson og jeg 
havde hævdet, at den maatte gjore det), falder ham selvfolge- 
ligt ikke vanskeligt, men er, som Enhver vil see, kun et Bevis 
i Kredsgang. Han slutter sin Omtale af Dhr. Meek og Wor- 
thensArbeide med de Ord: „for mig er den endelige Afgjorelse 
af dette Sporgsmaal af megen Vigtighed; thi hvis de have Ret, 
maa jeg have havt Uret næsten i Alt, hvad jeg har skrevet om 
de forskjellige Aabningers Funktioner hos de palæozoiske Echi- 
nodermer“. Ja det er netop ogsaa min Mening, men derfor ville 
denne dygtige Forskers Arbeider ligefuldt beholde deres store 
Værd for Videnskaben. 
Det vil erindres, at en af de vægtigste Grunde, som maaskee 
kunde gjores gjældende for Tydningen af Soliliernes „SnabeU‘ 
som et Mundrdr og særligt som en Sugesnabel, var det eien- 
dommelige Forhold, som man oftere havde iagttaget at finde 
Sted mellem dette Organ og Skallen af visse Havsnegle, der 
fandtes i saadanne Stillinger til det, at man næsten maatte an¬ 
tage, at det havde udsuget Sneglen. Det forekommer mig, at 
Dhr. Meek og Worthens Undersogelser ogsaa om dette Punkt 
betydeligt have svækket denne Indvendings Vægt, og jeg skal 
I 
