38 
4de Hanblomst anlægges ved Grunden af den ene Side af 3die, 
saaledes at den kommer til at staa lige under 2den Hanblomst 
(d under b i, Fig. 29 og 30); 5te ved Grunden og til Siden for 
4 de 5 saa den kommer til at staa lige under 3die, og idet nu 
Udviklingen fortsættes i denne Takt i længere eller kortere Tid, 
alt efter den enkelte Arts Natur, opstaa de to parallele og alter¬ 
nerende Rækker af Hanblomster, som danne hver enkelt Svikkel. 
(Se Grundridset af Koppen, Træsnit 3, S. 15, hvor de indenfor 
hvert Kopdækblad anbragte to Parallelrækker af Kredse i udad 
aftagende Storrelse ere Sviklerne). Den i Fig. 53 af E. Lathyris 
skitserede Svikkel er ved Tryk bleven lidt mere udspresset end 
ellers vilde være Tilfældet; men de to Rækker af Hanblomster 
sés her tydeligt. 
Betragtes en Svikkel fra Siden, som i Fig. 29 og 30, Fig. 
52 og Fig. 82, sés de ældste, længste og i det Hele mest ud¬ 
viklede Hanblomster inderst, de yngste, endnu ganske vorte¬ 
formede, yderst og lavest. Den hele Gruppe af Hanblomster 
hænger lidt sammen ved sin Grund eller har der en hojst ube¬ 
tydelig fælles Akse (se især Fig. 82). Meget mærkelig er den af 
B ail Ion (Étude, PI. I, Fig. 17) aftegnede Svikkel af E» Jac- 
qiniiflora^ hvor alle Hanblomster synes anbragte paa en lang 
sojleformet Akse. 
Payer (Organ. S. 522) og Baillon (Étude S. 53—54) 
beskrive denne Hanblomsternes Udvikling temmelig rigtigt; dog 
sige de, at den 3die Hanblomst (Stovdrager) er stillet „immé- 
diatement au-dessous de la premiere*. Den 1ste Hanblomst 
staar ifolge mine Iagttagelser i Regelen temmelig noje over 
Midtlinien mellem de to Rækker (se de allerede citerede Figurer 
og Fig. 9, Side 37), og iovrigt vise Pay er s egne Figurer (navnlig 
Fig. 7, 8, 9, 11, 16, PI. 107) det samme, som jeg har sét, 
med Hensyn til dette Punkt. 
