43 
Nogle Exempler ville vise det tydeligere. Idet jeg ordnede 
Hanblomsterne i forskellige Kopper efter deres Alder, saa godt 
jeg formaaede, jog derefter foretog Udmaalinger af Stovtraadens 
Længde og Stilkens Længde, flk jeg folgende Rækker, der angive, 
hvor stor en Brokdel hin er af denne. De yngste Blomster ere 
de forste. Hos E. Lathyris: 0,5; 0,46; 0,46; 0,39; 0,4; 0,45; 
0,48; 0,4; 0,36; 0,33; 0,33; 0,35; 0,18. Her var Stdvtraaden 
altsaa straks, efter at Leddets Plads var blevet synlig, halv saa 
lang som Stilken; i den næstsidste Blomst, som endnu ikke 
havde forlænget sig op over Kopdækkets Rand, derimod kun 
af den. I den sidste Blomst, som ragede op over Kopdækket 
og havde aabnet Stovknap, var den endog kun Vs. — Hos E. 
Peplus har jeg faaet folgende Række: 0,5; 0,47; 0,42; 0,37; 
0,35; 0,3; 0,3; 0,24. Stovtraaden begynder altsaa med at være 
*/» og ender med at have V 4 —^s af Stilkens Længde. — Hos 
E. Helioscopia: 0,43; 0,44; 0,45; 0,41; 0,38; 0,37; 0,38; 0,41; 
0,37; 0,36; 0,31. Hovedresultatet er det samme som hos de 
andre. — Hos E, Græca: 0,6; 0,5; 0,55; 0,46; 0,4; 0,39; 
altsaa samme Resultat. 
Jeg maa saaledes her give Payer og Baillon Ret over 
for Rob. Brown og Roeper; Leddelingen finder her Sted 
paa samme Maade som hos Alchemilla vulgarisj som jeg har 
undersogt, og jeg sér ikke nogen væsenlig Forskel. 
Hvor den egenlige Vækst af Hanblomsten finder Sted for 
Leddelingen, kan jeg ikke sige; rimeligvis over det hele;, men 
efter denne troer jeg ikke, at der finder nogen egenlig Nydannelse 
af Celler Sted; Forlængelsen saavel af Stilken som af Stovtraaden 
foregaar da ved en Strækning af det allerede dannede Cellevæv, 
hvad jeg gentagne Gange har overbevist mig om ved umiddelbare 
Maalinger af Cellernes Længde. Ligeledes vise Cellerne sig da 
ofte luftfyldte. 
Det er ovenfor omtalt, at Hanblomsterne strække sig op 
over Kopdækket, aabne Støvknappen, udkaste Stovet, og at den 
egenlige Blomst (Støvdrageren) derpaa falder af. Allerede 
