10 
Meddelelser, 1868, S. 179—81), og endelig disse Hovedforfattere 
for Euphorbiaceernes Vedkommende : Klotzsch og Garcke i den 
forstes Værk: „Linnés natiirliche Pflanzenkla sse Tri- 
coccæ^^, 1860, og Boissier og Muller (Argov.) i De Can- 
dolles Prodromus, Vol. XV, 2, 1866. 
Vi se saaledes Botanikere fra hele dette Aarhundrede, fra 
de forskelligste Lande, og deriblandt saadanne, hvis Navne have 
den bedste Klang — og flere kunne nævnes — forenede i én og 
samme Anskuelse; der er vist overhovedet ikke et botanisk flo¬ 
ristisk Arbejde fra de sidste halvhundrede Aar, i hvilket Bob. 
Brown’s Anskuelse ikke er flydt over, fordvrigt i mange 
vel uden at deres Forfatter har havt en selvstændig Dom, ja 
uden at han engang har gjort sig bekendt med eller har kunnet 
forstaa de Brownske Grunde. Men har det saaledes i hele dette 
Aarhundrede været den almindelige Mening saavel hos Stor- 
mændene i Videnskaben, de tænkende og virkelig kaldede Bota¬ 
nikere, som hos Smaamændene, hos dem, der kun raade over 
floristisk Smaamynt, saa bliver det saameget betydningsfuldere, 
naar to Botanikere i den allernyeste Tid vove at træde op mod 
denne den almindelige Mening og i Kraft af en ny Methode, 
nemlig Udviklingshistorien, hævde: Linné har Ret, Vorte¬ 
mælkens Kop er en Blomst med et enkelt Blomsterdække 
(Bæger), fem sammensatte Støvdragere og én Stovvej. 
Disse to Botanikere ere: 
J. B. Payer, i det store og virkelig fortjenstfulde Værk „Traité 
d’organogénie comparée de la fleur^^. Paris 1857, og 
H. Baillon, i „Étude générale du groupe des Euphor- 
biacées^^, Paris 1858, 680 Sider med 27'Tavler. 
Ingen af de Botanikere, der ellers — for eller senere — 
have behandlet Sporgsmaalet om Vortemælken, have taget Ud¬ 
viklingshistorien i strængeste og mest udstrakt Forstand med 
i Betragtning (naar undtages Bud de i et hojst værdilost Ar- 
