culi; and according to this wiew the order of expansion is direct, 
the central femal flower being the representative of the terminal 
partial spike*. 
^There is even a third species of inflorescence with which 
the fasciculus of Euphorbia may be compared, namely, that con- 
sisting of one or more verticilli with a single flower in the centre. 
In this, which may be considered a modification of the' spike or 
umbel, the usual order of expansion seems to be from centre to 
circumference. Its simplest form occurs in an unpublished New- 
Holland Genus of the same natural family with Euphorbia^)^ in 
which a single verticillus of male flowers surrounds the central 
female flower,“ 
Vi se altsaa her for forste Gang den nye Anskuelse vidt- 
Idftigere droftet og i forbedret Form grundet paa Studiet af 
Planten selv, i dens fuldfærdige Tilstand saavelsom i dens Udvik¬ 
ling, og af de nærstaaende Slægter. Denne Anskuelse bor derfor 
benævnes efter Rob. Brown, endskont Ideen forst findes hos 
Lamarck-Jussieu, og den er altsaa i Korthed folgende: 
• 
1. EuphOrbias Kop er en Blomsterstand. 
2. Kopdækket er dannet af sammenvoksne Dækblade. 
3. Hver Stovdrager er en Hanblomst; dens nedenfor Leddet 
liggende Del er dens Stilk; den ovenfor Leddet værende 
Del er den egenlige Blomst, der mangler Blomsterdække og 
kun bestaar af én central Stovdrager. 
4. Stovvejen er en stilket Hunblomst, hvis Bæger er repræsen¬ 
teret ved en lappet Valk under Frugtknuden. 
Hovedforskellen mellem Rob. Brown og hans Forgængere 
er den, at han indskrænker den egenlige Hanblomst til den 
ovenfor Leddet liggende Del af Stovtraaden, medens den neden¬ 
for liggende er dens Stilk; Kopskællene blive derfor ikke længere 
Bægerblade, men Dækblade ved Hanblomsterne. 
*) Hvilken Slægt der hentydes til er mig ubekendt; formodenlig er det 
Monotaxis. 
