52 
S. 20: «Vidi igitur involucri decem vel octo foliis jam paul- 
lum connatis, sub puncto vegetationis tres verrucas nasci, 
quæ tribus foliis florem femineum formantibus respondent^*. Jvfr. 
hvad der ovenfor S. 45 sagdes om Baillons og Payers jjma- 
melons**. 
S. 21: jjFlore demum femineo aliquantum evoluto, 
primordia verticilli florum masculorum primi, tamquam 
orbis quinque vel in superiorum ordinum inflorescentiis, quas 
præcipiie perscrutali sumus, qua tu or verrucarum oriuntur, 
quæ florem femineum ambiunt**. 
Ibid.: „Hoc primo florum masculorum verticillum paullum 
dvoluto, secundus oritur.** — — jjHic secundus verticillus, 
quem plerumque ut primum quatuor membris constare inveni, 
eodem modo, quo primus, evolvitur, cui fere oppositus esse 
videtur.** Heller ikke dette stemmer med Sandheden, som man 
let vil se ved at sammenholde det med min og Payers Frem¬ 
stillinger. Intetsteds, selv ikke i Grenkopperne, der vel kun 
have fire Kirtler, men fem Kopflige, anlægges der fire Svikler. 
Ej heller er den 2den „verticillus** modsat den forste. 
Bud des Slutning, at Koppen er en Blomsterstand (1. c. 
S. 24) har, da den bygges op paa de foregaaende gale Præ¬ 
misser, selvfolgelig ingen Værd, og det er et Tilfælde, at den 
bliver rigtig; lige saa lidt Værd have hans Hypotheser, at Kop¬ 
skællene ere golde Hanblomststilke, at Kopdækket er dannet af 
to Kredse af Blade (fire i hver i alle Kopper, Endekoppen af 
Hovedstængelen undtagen). En Droftelse af, hvil ken Blomster¬ 
stand Koppen kan være, en sammenlignende Undersogelse af de 
nærstaaende Slægter — dette og meget mere vil man forgæves 
soge i dette Arbejde, som forhaabenlig for Eftertiden vil faa Lov 
at gulne upaaagtet i Bibliothekerne. 
