57 
Det var, foruden Koppens særlige Bygningsforhold, netop den 
komparative Methode, som gav de ældre Botanikere j^R. Brown, 
Jussieu) Noglen til Tydningen, nemlig Sammenligninger mellem 
Euphorbia og de med den analoge Slægter*). 
Vi maa derfor kaste et Blik paa Bygningsforholdene i de 
Slægter, der slutte sig til Vortemælken. 
De med Euphorbia L. nærmest beslægtede Planter. 1 Adrian 
Jussieus „Tentamen^^ flnde vi under hans Sectio VI, S. 55, 
folgende fire Slægter: Dalechampia Plum., Anthostema Juss., som 
da opstilledes, Euphorbia L. og Pedilanthus Neck. 
Den forsle er senere næsten af alle (navnlig af alle Hoved¬ 
bearbejderne**) af Euphorbiaceerne) bleven fjernet fra de tre 
andre Slægter og stillet langt fra dem, men disse tre finde vi 
uforandret sammenstillede, undtagen hos Baillon, der fjerner 
Anthostema fra de to, dog sikkert med Urette, som det vil frem- 
gaa af det Folgende. 
Hos Boissier, den seneste Bearbejder af Euphorbiaceerne, 
findes folgende Opstilling (Prodromus, XV, 2, 1866): 
Ordo Eupliorbiaceæ. 
Subordo £u ph orbieæ. 
Tribus I. Euphorbieæ. Flores masculi ecalyculati. 
1. Pedilanthus. Involucrum vel obliquum calceiforme bilabiatum 
vel æquale calceiforme dorso appendice scutelliformi auctum, 
glandulæ in fundo labii superioris sitæ vel nullæ. Flos 
foemineus centralis. 
11. Euphorbia. Involucrum campanulatum vel turbinatura, inter 
lobos glanduliferum. Flos foemineus centralis. 
*) Se deres ovenfor S. 4 og 7 citerede Ord. 
**) Klotzsch og Garcke i »Linné’s natiirliche Pflanzenklasse Tricoccæ« 
1860; Boissier og Muller i De Candolies Prodromus, Vol. XV, 2, 
1866, og Baillon i »Etude generale«, 1858. 
