70 
2det Kopdækblad over det 1ste af de tegnede Stængelblade, som 
er det 6te nedenfor staaende (se ogsaa Fig. 5, 6—7, 73—74 og 
73). I den udvoksne Stængelkop af E. Helioscopia t. Ex. sés 
Kirtlerne meget tydeligt at afveksle med Skærmens fem Grene, 
og selvfølgelig staa Kopfligene da lige for disse og deres Stotte- 
blade. 
Om den firtallige Stængelkop hos E. Lathyris og dens For¬ 
hold til de to overste Par Stængelblade er ovenfor talt (S. 22 ff). 
Kirtlerne have altsaa ikke selvstændig Plads paa Aksen 
og ere uselvslændige Organer. Men saa opstaar det Sporgs- 
maal: hore de til de morfologiske Grundorganer, ere de t. Ex. 
Kopdækbladenes Akselblade, eller ere de simple Kirteldannelser? 
Hvad der kunde tale for det forste er, at kirtelformede 
Akselblade anfores som forekommende hos mange Euphorbiaceer 
og særlig ogsaa hos en Mængde Euphorbier. Af de 27 Sek¬ 
tioner, som Boissier opstiller i De Candolles Prodromus, have 
de 10 „stipulæ glanduliformes"; intet er da naturligere end, at 
Kopdæk-Kirtlerne ere slige stipulæ glanduliformes, som ere 
sammensmeltede og bievne interpetiolære paa samme Maade som 
Akselbladene, der danne Potentillernes Yderbæger*). Man vil 
maaske indvende, at hos de af mig undersøgte og mange andre 
Arter (de 11 Sektioner) findes ingen saadanne Akselblade, medens 
dog Kirtlerne ere tilstede; men hertil kan bemærkes, at den 
vegetative og den florale Del af Skuddet hos en Plante ofte af¬ 
vige betydeligt fra hinanden i deres Udviklingsmaade, at t. Ex. 
sammensatte Blade kunne findes i Blomsterne (t. Ex. sammensatte 
Støvdragere hos Perikon-Arterne), medens alle andre Bladorganer 
hos samme Plante ere enkelte. Man maa da vel ogsaa kunne 
finde Akselblade hos Blomstens Blade, skont de mangle i den 
vegetative Sfære. De laterale Støvdragere i Fumaria^s to Knipper 
*) Interpetiolære Akselblade forekomme virkelig hos visse modsatbladede 
Euphorbia-krter. Se Baillons Tegning af E. hypericifolia, PI. I, 
Fig. 30. Cfr. ogsaa »Etude« S. 223. 
