71 
synes jo saaledes at være Stipulardannelser, medens Akselblade 
ellers ikke forekomme i Fumariaceernes Familie*). 
At Kirtlerne egenlig ere dobbelte, eller at betragte som to 
sammensraeltede, der hore hver til sit Kopdækblad, synes at 
fremgaa af flere Omstændigheder. For det forste kan deres ofte 
to-lappede, to-hornede Form erindres; dernæst viser det sig ved 
Antholyser af Koppen ofte, at hvert Kopdækblad faar sine to 
Kirtler**). Endvidere har Anthostemd’s frie Kopdækblade paa 
hver Side en stor Kirtel (ialfald ofte, se Baillons Étude S. 61 
og 544), og endelig tyde Karstrængenes Forgreningsmaade lige¬ 
ledes hen paa, at man bor betragte Kopdæk-Kirtlerne som i 
Virkeligheden dannede af to sammenvoksne. 
Roeper er den eneste, som har meddelt Noget om Kar¬ 
strængenes („Fibrovasalstrængene^ hos Nå gel i) Antal og Forgre¬ 
ning. Han fremhæver (Enumeratio S. 32—33), at Kopfligene 
altid have en Midtribbe („nervus primarius^^), og at der til 
Kopdækkets Kirtler kun gaar „nervi secundarii, ex involucri basi 
orti^‘. Han anforer ligeledes, at der fra hver af de primære 
Ribber hen imod Spidsen udsendes en Ribbe til hver Side, som 
ligeledes bojer ind i Kirtlerne, „ita ut singulæ (o: glandulæ) sti- 
pitulus trinervis sit“ (Enum. S. 33). 
Disse Iagttagelser ere rigtige, i det mindste tildels. For¬ 
holdet er nemlig det, som omstaaende Træsnit viser, at der i 
Vortemælks-Koppens Stilk findes fem Karstrænge, der umid- 
*) Gfr. Eichler, "Uber den Bluthenbau der Fumariaceen, Gruciferen 
und einiger Gapparideen«, Flora 1865. 
**) Roeper siger i Enum. S. 33: »Hac foliorum separatione, non solum 
numerus foliorum involucri super omnem dubitationem evectus erat, 
sed alia adhuc accedebat res, qua glandularum origo optime illustra- 
batur. In utroque nimirum foliorum separatorum latere glandula 
aderat, ita ut haud raro in involucro normali (!) pentaphyllo decem 1. 
octo glandulæ numerarentur, cum in normalibus quinque 1. quatuor 
tantum adesse solent. Omnes fere gradus intermedios e fobis liberis, 
glandulisque separatis, ad folia rite connata, glandulasque coalitas, 
idem involucrum quod modo laudavi optime demonstrabat.« Se ogsaa 
hans Fig. 22, Tab. III. 
