83 
Fig. 14 forestiller to Hanblomster i en Svikkel af E. Esula\ i den ældste 
af dem er Karstrængdannelsen begyndt isoleret i den egenlige Blomst, hvis 
Grænse mod Stilken allerede er tydelig, skont Leddet ikke er helt udviklet. 
1 den yngre Blomst er der aldeles ingen Karceller dannede. — Fig. 15 er 
en Hanblomst af E. exigua. Viser Karstrængen gennem Blomsten. 
Dannelse kan begynde selvstændigt i Støvknappen ved Rnap- 
baandets Grund og derfra gaa nedad, indtil den stdder sammen 
med den anden Stræng, der samtidig udvikler sig normalt neden¬ 
fra opad. 
Alle de enkelte Strænge fra Hanblomsterne samle sig for- 
ovrigt i Svikkelens Grund til en fælles Stræng, der smelter sam¬ 
men med den af de fem Hovedstrænge i Kopdækket, lige ud 
for hvilken den ligger. 
Hanblomsterstanden. Efter at bave betragtet den enkelte Han¬ 
blomst, skulle vi nu nærmere betragte de særlige Blomsterstande, 
i hvilke de ere stillede. 
Allerede Lamarck havde iagttaget, at Hanblomsterne stode 
i Grupper, „les faisceaux d’étamines“ kalder han dem (se oven¬ 
for S. 3). Forst hos Rob. Brown finde vi dog en Drøftelse 
af disse Gruppers Natur; han overvejer omhyggeligt (se ovenfor 
S. 5—6), hvilken Blomsterstand det er, der dannes af hele 
Koppen, men han formaar ikke at klare de Vanskeligheder og 
6 * 
