423 
A'andsnegl blev malet op, fulgte der store Masser af Froer med. 
Alle tilhorte Arten R. platyrrhinus^ og da den lerede Bund blev 
synlig, mylrede det bogstavelig af disse Dyr, og der var baade 
Hanner og Hunner, baade Unge og Gamle. Alle Individer vare 
langsomme og træge, og jeg kan ikke tvivle om, at de alle have 
tilbragt Vinteren i Vandet, thi det var endnu saa koldt, at Vaar- 
færden ikke var begyndt; det havde frosset temmelig haardt 
hver Nat den hele Maaned, ja Thermometret var endog stundom 
sunket ned til -i- 5°. 
Den 2den April 1870 besogte jeg en Have ved Brdndshoj. 
I denne var der en Dam, hvis Overflade endnu dækkedes 
af en stor Isflage, saa at der kun var en smal Bræmme aabent 
Vand langs Randen. En stor Mængde dode Froer flod paa 
Vandet, og en Del sad fastfrosne i Isen, saa at denne maatte 
slaaes itu for at skaffe Dyrene flot. Der var baade Hanner og 
Hunner og talrige unge Froer, som alle tilhorte Arten R. platyr- 
rhinus og alle maa have tilbragt Vinteren i Vandet, thi Dammen 
havde været isdækket siden Udgangen af Januar. De voxne 
havde alle Udseende som i Parringstiden. 
Den 7de April fandt jeg i Aaen mellem Lersoen og Bronds- 
hojvejen dode Froer i hundredevis af denne samme Art. De 
laae fordelte i Grupper, saaledes at Hunnerne fandtes for sig 
paa lavere Vand, Hannerne for sig, hvor Vandstanden var dybere. 
Hver Gruppe af Hunner bestod af omtrent en Snes Individer, 
der laae meget tæt sammenpakkede og havde samme Udseende, 
som dem jeg havde taget ved Brondshoj den 2den April. Hertil 
fojer jeg endnu, at jeg i November, December og Januar har 
fundet ikke faa levende Froer, og det baade Hanner, Hunner og 
unge Individer, i Vandet, dels i Aaen ved Lersoen, dels i vand¬ 
fyldte Grotter og Kilder (Dec., Jan. 1866, 1867), men aldrig 
har jeg truffet nogen, idetmindste ingen Voxen, paa det Torre 
om Vinteren. 
Ved nu at sammenholde disse Iagttagelser med Litteraturens 
Udsagn om dette Sporgsmaal, faaer jeg da fdlgende Resultat; 
