125 
paa, at de ligesaavel som R. arra/u-Hannerne overvintre der. 
Jeg har fundet yngre mandlige Individer (efter mit Skjdn paa 
c. 3 Aar) i V’^and i Midten af November 1867, men tor ikke 
bygge nogen bestemt Slutning derpaa, da de fandtes ganske 
under samme mistænkelige Forhold som de tidligere nævnte R. 
arvalis-Individer. Jeg maa altsaa forelobigt antage, at alle Hun¬ 
nerne og de unge Hanner (iallfald indtil to-Aars Alderen) over¬ 
vintre paa Land, de ældre Hanner derimod under Vand . . . 
Det Ord „altsaa^^, som her er indskudt, leder nu Tanken hen 
paa, al det er den iforvejen givne Udvikling, hvoraf delte Resultat 
uddrages. Dette forekommer mig dog mildest talt at være let¬ 
sindigt. Den Iagttagelse, der anføres, giver jo kun, atCollin en 
eneste Gang ved Vintertid i en Kjærapehoj har fundet en eneste 
fuldvoxen og to ganske smaa Hunner af denne Arl, samt 8 et 
eller toaarige Hanner; men Fundet af en eneste Voxen og to 
unge Hunner, kan dog ikke berettige en Forfatter, der selv*) 
advarer saa strengt mod at „bygge paa enkeltstaaende Iagttagelser 
af biologiske Phænomener og Forhold^^ og særlig fremhæver, 
hvormeget „Undtagelserne^ gjdre sig gjældende med Hensyn til 
Frdernes og Tudsernes Vinterliv, til at udtale sig saa kategorisk 
som Tilfældet er her om alle Hunnerne; og hvad de ældre 
Hanner angaaer, da findes her slet ingen Begrundelse af det 
opstillede Postulat, det hedder kun, al skjondt det ikke er lyk¬ 
kedes Co I lin al træffe udvoxne Hanner i Vandet om Vinteren, 
tvivler han dog ikke paa, at de dog overvintre der ligesaavel 
som Hannerne af den s pi d s s n u d e d e A r t; men om disses 
Vinterophold i Vandet nærer Co I lin netop Tvivl, som jeg strax 
skal omtale. 
Om den spidssnudede Fro hedder det hos Collin**), at 
det er „aldeles sikkert, at alle Hunnerne, baade unge og gamle, 
overvintre i Jorden eller ialtfald paa Skjulesteder, der under al- 
*) Co I lin, 1. c. S. 279 og 280. 
**) C oli in, 1. c. S. 290 og 297. 
