247 
regelaiæsige, ved storre Mellemrum og talrigere Porer adskilte 
egenlige Rygplader. Porefelter paa en halv Snes Porer ere her 
hyppige, især langs med Randpladerne hele Stjernen rundt, hvor¬ 
imod de hos G. equestris næsten ganske afbrydes indenfor Arm¬ 
vinklerne. De egenlige Rugpladers Antal i Armmellemrummene 
paa Rugfladen er ogsaa meget storre end hos den nordligere, 
kinesiske Art; medens man hos denne kun vil kunne tælle 18, i 
tre Rækker, foruden dem, der stode umiddelbart op til Fodgangen 
og danne en med den parallelt lobende Række, vil man hos en 
G» Incei af samme Størrelse paa den tilsvarende Plads tælle 
24—34 i fire Rækker. Pedicellarierne, der især forekomme paa 
de store Bugplader nærmest Fodgangene, kunne endelig have en 
mere langstrakt Form end hos G. equestris. Farven har ogsaa 
hos G, Incei været betydeligt morkere end hos denne; Grays 
Angivelse („purplish“) er rimeligvis rigtig. 
G. Incei har uden Tvivl en sydligere Udbredningskreds end 
G. equestris. Hvor Museets Exemplarer ere tagne, er desværre ube- 
kjendt; men Grays vare fra „Nord-Australien*, og Hamborger- 
Museets, der synes at være yngre Exemplarer af denne Art, fra 
„China(?), Sumatra og Ostindien^^. 
3. Goniaster (Stellaster) tuberculosus v. Mart. (1. c. S. 358) med 
Knuder paa de fleste Rygplader samt paa de ovre Rand¬ 
plader er vel snarere en egen Art end en blot Afart af 
G. Incei. 
4. Goniaster (Stellaster) Belcheri Gray. (Tab. V, Fig. 3). 
Stellaster Belcheri Gray, Sjnopsis, t. VHI, f. 1. 
Af denne Art besidder Museet et mindre Exemplar. Armene 
ere forholdsvis lange og smækre, den store Radius (25 Mm.) 
over tre Gange saa stor som den lille (8 Mm.), Randpladerne 12. 
I Henseende til Randpiggene forholder det sig som de fore- 
gaaende Arter, men i Henseende til Ambulakralpapillerne er der 
den Forskjel, at den ydre Række kun i Armens ydre Del be- 
staaer af storre enlige Fodpigge, een paa hver Adambulakral- 
