250 
ligere paavist*), at M 6 bius’s Stellastcr sulcatus (I. c., t. IV, f. 1—2) 
er en Archaster', at den tillige er identisk med den japanske A. 
hesperus M. Tr., derom havde jeg vel en stærk Formodning, som 
jeg dog ikke fandt det rigtigt at udtale, da jeg savnede Original- 
Exemplarer af A. hesperus til Sammenligning; da disse have staaet 
til V. Mårten s’s Raadighed, har han kunnet overbevise sig om 
deres fuldstændige Identitet**). 
Goniaster Dubenii Gray. 
(Tab. IV, Fig. 2.) 
Efter at Gray i 1866 har udgivet Afbildninger af en Del af 
de Søstjerner, som han tidligere kun havde karakteriseret paa 
en mindre fyldestgjorende Maade, har jeg været i Stand til at 
gjenkjende hans Pentagonaster Dubenii (1. c., t. 111, f. 2) i en ny¬ 
hollandsk Sostjerne, som vort Museum har faaet tilsendt fra „Au- 
stralian Museum“ i Sydney. Afbildningen er kjendelig, skjondt 
egenlig ikke god, men Beskrivelsen altfor ufuldstændig. Jeg be¬ 
nytter derfor denne Lejlighed til at meddele nye. 
G. Dubenii horer til de mindre kortarmede Goniaster-Former. 
For saa vidt Armenes Længde lader sig angive — at udpege 
bestemt, hvor Armene begynde og Skiven horer op, er nemlig 
^ umuligt — er den ikke meget mindre end Skivens Tvermaal, 
og den saa kaldte store Radius (40 Mm.) er mere end det 
dobbelte af den lille (17 Mm.). Som hos Slægtens fleste Arter 
er Stjernens hele Form flad og Vinklerne mellem de smækre, i 
Sammenligning med Stellasternes butte, Arme smukt afrundede. 
Rygsidens Randplader ere langstrakt firkantede, noget hvælvede, 
indad til begrændsede af noget buede Linier; der tælles constant 
10 mellem to Ojeplader; den Randplade, der ligger nærmest ved 
disse, er lidt, men ikke meget, stdrre end de andre. De ere 
alle ganske ndgne, men paa alle fire Sider omgivne af en fuld- 
*) Videnskab. Medd. 1864, S. 136—38. 
**) 1. c. (1865) S. 353. 
