-^262 
de egenlige Rygpladers Pigknuder omtrent lige udviklede; de 
mest fremtrædende ere de paa Stjerneskivens Randplader mellem 
Armene. Rygpladernes Kornbeklædning svarer i Finhed til Rand¬ 
pladernes. De egenlige Bugpladers Grændser skjules ganske af 
den tætte . Granulation, bestaaende af Grupper af c. 3—o store 
flade Korn og mindre uden om og mellem disse Grupper. 
Klaptænger forekomme, men ikke i noget særdeles stort Antal, 
især paa den Del af Bugfelterne, der ligger nærmest ved Fod¬ 
gangene; de ere ogsaa i det hele smaa, sjelden 1^2 Mm. lange; 
i dvrigt ere de hos det ene af de foreliggende Exemplarer baade 
mindre og færre end hos det andet. Fodpapillerne danne tre 
meget tydelige Rækker; Reglen er, at der er ni i den indre, 
tre i den mellemste og to i den yderste, men disse Tal kunne, 
navnlig i Nærheden af Munden, stige hojere, til fire eller endog 
fem, allernærmest ved Munden, i den anden, og til tre i den 
yderste Række. De indre danne tilsammen en spids Haand; i 
de to andre Rækker ere de brede, flade og butte. Mundpiggene, 
med denne samme Form, men tildels udmærkede ved Storrelse 
og Tykkelse, danne her ligesom hos O. australis kun en enkelt 
Række; den tredie Række tager, slet ikke Del i deres Dan¬ 
nelse; de fem inderste tilhore, trods den store Forskjel i Form 
og Storrelse, den forste (indre) Række af Fodpapiller; Forbin¬ 
delsen tilvejebringes ved en Række af 10 Papiller, som i Hen¬ 
seende til Form og Storrelse danne en Overgang til den nær¬ 
meste haandformige Gruppe af egenlige Fodpapiller; de folgende 
fem Mundpigge paa hver Side ere i Virkeligheden den inderste 
Gruppe af anden (mellemste) Række af Fodpapiller. Imidlertid 
kan Rækken ogsaa blive dobbelt nærmest ved Munden ved delvis 
Forskydning af de to Grupper i Forhold til hinanden. — Maalfor- 
holdene ere: R ~ 185 Mm., r = 80 Mm.; R = 195 Mm., 
r — 70 Mm. 
For at lette Oversigten vil jeg samle Diagnoserne af alle 
fire her beskrevne Arter paa eet Sted: 
