274 
Ophidiaster aspernlus Ltk. 
(Tab. V, Fig. 4.) 
Diagnosis. Brachia aspera^ serrulata fere; tessellæ dorsmles 
granulis variæ magniiudmis^ partim spinulas simulantibus, obsitæ; 
areæ poriferæ octoseriatæ ^ sejunctæ^ nudæ^ poris 6 — 8. Papillæ 
amhulacrales internæ minores, cylindricæ^ obtusæ, externæ majores^ 
spiniformes, acutæ^ parte interiori adorali excepta sparse dispo- 
sitæ. Cetera ut in aliis speciebus ty picis generis Ophidiaster 
restricti. Hab. dd oras insularum Viti. 
Denne nye Art fra Fidji-(Viti-) 6erne skylder Museet ^^Mu- 
seum Godeffroy^^ i Hamborg. Den foreligger i to Exemplarer. 
Det er en ægte Ophidiaster, ikke en Linckia. 
Beskrivelse af et Exemplar. Armenes Længde er 
omtrent det firdobbelte af Skivens Tvermaal, som er knap en 
Trediedel storre end Armenes Brede. De ere trinde, noget 
nedtrykte; langs hen ad Siderne og Byggen af hver af dem lobe 
syv ophojede Linier og sex med dem skiftende fordybede, saa- 
ledes at den yderste (nederste), paa hver Side, af hine ophojede 
Linier tillige danner Kanten mod BugQaden. Disse ophojede 
Linier dannes af hvælvede, Irekantet afrundede Hudplader med 
fremspringende Grupper af Korn af forskjellig Stdrrelse; der er 
i hver Gruppe sjelden mere end 10—13 (nærmest ved Skiven 
færre) Korn; de storste af disse (som altid ere de, der vende 
mod Armspidsen) have næsten lige saa meget Karakteren af lave 
butte Pigge som af Korn; de udfylde ikke fuldstændigt hele Hud- 
pladens Overflade, som for Resten er Gnt nupret, men nogen 
ligesom de porebærende Linier eller Render mellem dem; af 
disse Korn- eller Piggrupper, som give Armene deres i Diag¬ 
nosen og ved Artsnavnet fremhævede rue, næsten savtakkede 
Karakter, tælles der henved 40 i hver Række fra Armenés Ud¬ 
spring til deres Spidse; dog ere de sidste nærmest denne mindre 
tydelige. I de fordybede IJnier ligge Porefelterne i tilsvarende 
Antal; hvert Porefelt har gjerne 6—8 Porer, hvilket Tal dog 
