296 
længer*), en Form for dette Organ, der tidligere var ganske 
iikjendt blandt de med to Rækker Sugefodder udstyrede Aste- 
rider og synes at pege paa et nært Slægtskab med Slægten 
Asterias, om der end hos denne altid optræde „pedicellaires 
droits“ ved Siden af Korstængerne. Og i Labidiaster have vi nu 
endelig en Sosljerne med begge de to Former af Pedicellarier, 
der karakterisere Asterias (s. st.), men kun med to Rækker Suge¬ 
fodder. I hvilken af disse to Afdelinger skal den da have Plads? 
Asterias L. 
(Asteracanthion M. Tr.) 
Asterias amurensis Ltk. 
Fra det okotske Hav og Amurlandets Kyster foreligger der 
en Del store Exemplarer af denne Søstjerne, om hvis store 
Forskjellighed fra den af Brand t**) under Navnet Asteracanthion 
ochotense opstillede Form velvillig Imddekommen fra Petersborger- 
Museets Side har sat mig i Stand til at overbevise mig. De 
araurske Exemplarer ére samlede af Skibsforer Andréa. 
Alle foreliggende Exemplarer (ogsaa de i Spiritus) have sær¬ 
deles brede og flade Arme, hvis Ryg- og Bugside ere adskilte 
ved en temmelig skarp Kant. Madreporpladen er stor og lydelig 
og ligger nærmere ved Midtpunktet end ved en af Armvinklerne. 
Ryggen er temmelig tæl beklædt med meget korte Pigge, i hvis 
Stilling der i det hele ikke iagttages nogen Orden; de sidde 
enkeltvis eller to, tre, hojst fire sammen; langs ud ad Armenes 
Midllinie slutte de sig ofte sammen til en bugtet Linie, der 
træder lydelig frem mellem den dvrige spredte og svage Pigbe¬ 
klædning.' Denne er i ovrigt stærkere paa Skiven end paa Armene. 
De enkelte Pigge ere kegledannede eller cylindro-koniske, rue, 
og ende med en, to eller tre Spidser. Mellemrummene mellem 
*) Jfr. Sars, Oversigt af Norges Echinodermer (1861), Tab. IX, Kig. 10 
11, 12, l i, 15 og 17. 
**) Middendorffs Rejse, 2ter Bd. Brandt: Bemerkungen iiber Aste- 
riden und Echiniden des ochOtskischen, kamtschatischen und Behring- 
schen Meeres (1851). 
