338 
Storrelse og Næbets storre eller mindre Spinkelhed kan betinge. 
Pelecanoides urinatrix frembyder omtrent det samme Forbold, imid¬ 
lertid er Knoglen rigtignok betydelig tyndere og kortere, maaskee 
dog blot fordi Fuglen selv er saameget mindre end de nysnævnte 
Former. Hos Fulmarus glacialis og hos Daption capensis mangler 
Knoglen ikke, saaledes som Brandt siger, men den er rigtignok 
her, ligesom fremdeles ogsaa hos Ossifraga gigantea^ svunden 
ind til et ganske ubetydeligt lille Rudiment, som kun ved Sene- 
baand holdes fæstet i sin Stilling mellem Taarebenet og Gane¬ 
benet, og som derfor meget let gaaer tabt; bos Procellaria 
(oceanica) endelig skal jo ifdlge B randt blot et Ligament uden 
al Forbening være tilbage som det sidste Spor af Knoglen*^). 
I de »fleste Tilfælde gaaer eii stedse inderligere Forbindelse mellem 
Siebeensvingen og Taarebenet jævnsides med den stigende Reduction 
af os uncinatum i Stormfugle-Familien. Hos Albatroserne springer 
Siebeensvingen frem og skjuler et Stykke af Taarebenels indad 
mod Oiehulen vendende Overflade, men der bliver dog ialfald en 
Spalte tilbage mellem de to Knogler. Hos Skroferne, hos hvilke 
os uncinatum allerede er endeel mindre end hos Albatroserne, er Sie¬ 
beensvingen ved en Slags Sutur meget ndie forbundet med Taare¬ 
benet, og det Samme er Tilfældet hos Pelecanoides, som overhovedet, 
hvad Craniet angaaer, slutter sig nær til Skroferne og navnlig nær¬ 
mere til dem end til nogen anden af de Grupper, jeg har kunnet 
undersøge; hos Ossifraga, Daption og Fulmarus, som alle jo kun have 
et Rudiment af et os uncinatum, smelter den fuldstændigt sammen med 
Taarebenet. Kun Procellaria gjdr en Undtagelse; thi, skjdndt den 
tidtnævnle Knogle hos den kun skal repræsenteres af et Senebaand, 
er Siebeensvingen dog ikke voxet sammen med Taarebenet, men 
lægger sig hen over det. 
Jeg vil benytte Leiligheden til her endnu at sige et Par Ord om 
et andet Forhold i Stormfuglenes Hovedskal, som rigtignok ikke staaer 
i nogen nærmere Forbindelse med de Knogler, med hvilke vi her 
have at gjbre, men som ialfald synes kun at være utilstrækkeligt 
kjendt og derfor at trænge til Oplysning. I sin beromte Afhandling 
»on the classification of birds« siger Huxley, at han ikke har kunnet 
finde Basipterygoid-Udvæxter hos andre Stormfugle end Ossifraga 
gigantea (Proc. Z. S. of L. 1867, S. 431) og gjor dernæst (S. 437), 
Mangelen af disse Udvæxter til et af Særkjenderne for Familien Ceco- 
morphæ (o: de maage-, lom- og alkeagtige Fugle), idet han udtrykke¬ 
lig fremhæver den nysnævnte store Stormfugl som den eneste Und¬ 
tagelse fra Reglen. Dette er imjdlertid ikke rigtigt; Basipterygoid- 
