339 
Om end disse Iagttagelser neppe tor ansees for talrige nok til 
at kunne give et ganske sikkert Resultat, og skjondt det navnlig 
er nddvendigt endnu at eftersee Forholdet hos Prion^ gjdre de 
det dog i hdi Grad rimeligt, at et os uncinatum findes, idet- 
mindste som Rudiment, ligesaa vel hos Stormfuglenes hele Fa¬ 
milie som hos alle Musophagerne. 
Derimod forholder det sig rigtignok anderledes hos de tvende 
andre Fuglefamilier, hos hvilke et os uncinatum er blevet paaviist. 
Atagen er den eneste Slægt blandt Steganopoderne, som besidder 
denne Knogle, og skjondt den hos Gjogene vel ikke er ind¬ 
skrænket til F^oewicopAcBMs-Slægten alene, synes den dog i det Hele 
ikke at forekomme hyppigt indenfor denne Familie; blandt de 
ikke mange Slægter, som jeg har havt Ledighed til at undersoge 
med Hensyn hertil, er der allerede 5, hos hvilke jeg ikke har 
fundet Spor til den, nemlig Crotophaga^ Guira^ Dromococcyx^ 
Piaya og Centropus. Foruden hos Phoenicophæus optræder den 
ogsaa hos den nærstaaende Slægt Zanclostomus. Fremdeles har 
jeg fundet den hos Rhinortha chlorophæa (Kaffl.); men hos denne 
Fugl er dens Stilling noget forandret. Den meget lille, tynde 
og svagt buede Knogle er nemlig her flyttet hen foran Sie- 
beensvingen, saa at man fra Oiehulen af ikke kan see mere af 
Knoglen end dens nederste eller yderste Ende der, hvor den 
rager frem nedenunder den nysnævnte Deel af Siebenet. Den er 
indadtil lost fæstet til Siebenets lodrette Plade, i Midten af sin 
Udvæxter forekomme i Virkeligheden saa hyppigt hos Stormfuglene, 
at det endog maa ansees for et mærkeligt Træf, at Huxley ikke ved 
sine Undersogelser er stodt paa flere end en eneste dermed forsynet 
Art. Sagen er nemlig den , at disse Udvæxter rigtignok mangle hos 
Albatroserne {Diomedeinæ) og Stormsvalerne [Procellarinæ), men for¬ 
resten forekomme hos alle de ovrige Stormfugle-Grupper eller Under¬ 
familier, af hvilke jeg har havt Arter til min Raadighed, nemlig 
Fuffineæ, Fulmareæ, Æstrelateæ 02 , • Ealadrominæ. Forholdet hos 
PHon-Gruppen er mig ubekjendt, men man seer, at under alle Om¬ 
stændigheder disse Basipterygoid-Udvæxter meget hyppigere ere tilstede 
end mangle, og det viser sig atter her, som ellers saa ofte, at de 
sjeldent kunne afgive KJendemærker uden for mindre systematiske 
Grupper, Underfamilier eller Slægter. 
