352 
der er nogel Lonvex indadtil. Tandens frie Ende er snarere af¬ 
rundet skarp end spids. Mellem Tænderne paa hojre og venstre 
Side er der et Mellemrum paa omtrent 4 Mm.'s Bredde inde ved 
Tændernes Grund, men de ere stillede lidt paa skraa indefter, 
saa at de, hvor de nærme sig hinanden mest, kun ere fjernede 2 til 
3 Mm. fra hinanden. Ofte ere Tænderne stærkt slidte paa den 
bagre-indre Side. 
Den mellemste Tand paa hver Side af Mellemkjæbebenet 
varierer i Hojde, udenfor den benede Kjæberand, fra 2— 2 V 2 Mm. 
Den har en enkelt tynd Rod af omtrent 4 Mm.’s Hojde. Kronen 
er stærkt opsvulmet lige under Tandens Hals; den er noget 
sidetrykt med en stærkere hvælvet, ydre og en mere plan, indre 
Flade. Fortil stode disse Flader sammen i en afrundet, bagtil 
i en skarpere Kant, ved hvis Grund der ofte, navnlig hos Indi¬ 
vider med mindre slidte Tænder findes en lille Knude. Tanden 
sidder ikke ved Siden af, men bagved den for omtalte. 
Den tredie Tand i Mellemkjæben har en Hojde udenfor den 
benede Kjæberand af indtil 3 Mm. Ogsaa denne Tand har en 
enkelt tynd Rod^) og en under denne stærkt opsvulmet Krone, 
der har Form som en tresidet Pyramide med en ydre hvælvet, en 
indre - forreste svagt hvælvet og en indre-bagre, svagt udhulet 
Flade; den forreste-ydre Kant er afrundet, den forreste-indre, 
der danner en fortil convex Rue, er noget skarpere, og den 
bagre indsvejede Kant er skarp. 
De 7 Tænder i hver Side af Overkjæben benævnes forelobig 
med deres Nummer i Rækken forfra bagtil. 
Tanden I har i Reglen en Hojde*) **) af omtrent 3 Mm. og 
er 2—2^/>j Mm. lang. Den har snart to vel adskilte, lange og 
tynde Rodder, snart en enkelt tyk Rod, paa hvilken dog en 
Længdefure antyder en Tvedeling***). Kronens Form er noget 
*) Hos nogle lienimede Arter af Slægten har denne Tand dobbelt Rod. 
Jfr. Sundeval 1 «Ofversigt af slagtet Erlnaceus« i »Svensk. Vetensk. 
Akad. Handl... 1841, S. 217 og 233. 
**) Ordet "Hojde.. bruges her og i det folgende, naar det ikke udtrykkelig 
fremhæves, at det forstaaes anderledes, om Afstanden fra den benede 
Kjæberand til Kronens mest fremragende Spids. De angivne Maal ere ' 
Resultaterne af Udmaalinger paa en storre Række af Hoveder, og det bor 
fremhaives, at Hojden af Tænderne holder sig omtrent ens endnu lang Tid 
efter at Slidet er kjendeligt, idet Tandhalsen hæver sig mere over 
Kjæberanden. Paa meget gamle Dyr findes Tænderne derimod slidte 
saa betydeligt, at Tandens Hojde er meget forringet. 
***) Denne Tands Rodder beskrives meget forskjelligt. Medens saaledes 
Rlainville i sin "Ostéographie.., «Inscctivores.i, S. 58, fremhæver, 
at den har to Rodder, har Owen i Odontographien , Tavle 110, 
afbildet denne Tand med enkelt, svagt furet Rod; derimod er den af- 
