362 
saaledes markeret som i Overrnuridetr'-'}. JVlati sporer denne 
Vanskelighed mange Steder i Litteraturen, ja næsten overalt, hvor 
Tandsæt, der ikke indeholde store, i Form udprægede, Hjorne- 
tænder skulde tydes, og selv i Tydningen af saadamie Tand¬ 
rækker, hvor dog en vis Tand ved sin Form og Størrelse afviger 
fra de andre og opfordrer til Brug af Navnet Hjørnetand, er 
ofte en vis Usikkerhed i Nornenclaturen iøjnefaldende, naar 
man sammenholder forskjellige Forfatteres Maade at betegne 
del samme Tandsæt paa. Det forekommer mig, at denne 
Usikkerhed vilde forsvinde, naar man blev enig om at 
lade Tændernes Plads være del afgjorende „fundamenlum divi- 
sionis^^ ligesaavel for Underkjæbetændernes Vedkommende som 
for Overmundens Tænder, idet man satte alt Hensyn til Tæn- 
dernes Form, Storrelse, Røddernes Antal o. 1. T. tilside. Owen 
har ganske vist i flere Arbejder vist os Vejen i denne Hen¬ 
seende, men det forekommer mig, at hans Udtryk om Under- 
kjæbens Hjdrnetand ere mere svævende end om Overkjæbens*) **), 
*) Moseley] og LanRester have i en Artikel i ».lovirn. of. anat. and 
physiol.« 111., 1809, S. 73—80, foreslaaet aldeles at forkaste de almin¬ 
deligt brugte Benævnelser, Fortænder, Hjdrnelænder og Kindtænder; 
men jeg seer ikke, at der vindes storre Klarhed i Forstaaelsen af et 
Tandsæt ved at følge den af dem foreslaaede JNomenclalur. Naar 
saaledes Underkjæbens Tænder (Mandibulartænderne) inddeles i »median 
series, anterior lateral series, posterior lateral series« , saa synes mig 
ikke, at vi have faael nye Kategorier, men kun nye Navne. Helt at 
slaae en Streg over Begrebet Hjoruetand synes mig baade unødvendigt 
og upraktisk. 
**) Owen udtrykker sig i Odontografien, S. 298, saaledes: »Comparative 
Anatomists, by common consent, now apply the term »incisor«, arbi- 
trarily, lo those teeth which are implanted in the intermaxillary bones 
and the corresponding part of the lower jaw. When the tooth which 
succeeds the incisors, or the first of the upper maxillary bone, is 
conical, pointed and longer than the rest, it is called a canine, as is 
also its analogue in the lower jaw, which always passes in front of it 
when the mouth is closed.« At han senere har opgivet Hensynet til 
Form og Storrelse for Overkjæbetandens’ Vedkommende, er alt berort. 
1 Arbejdet om Vortesvinets Tænder hedder det, S. 495: »When the 
mouth is shiit the teeth in the lower jaw^ are a little in advance of 
