363 
og ved at see, hvorledes han bruger Navnet Fortænder og Hjorne- 
land for Underkjæbens Tænder hos enkelte Dyr, f. Ex. netop hos 
Pindsvinet, bringes jeg end mere til at troe, at han har været 
mere ængstelig for at lade Pladsen være det eneste af- 
gjorende med Hensyn til Underkjæbetændernes Tydning, end 
da han fastslog Begrebet Hjørnetand for Overmundens Ved¬ 
kommende. Gaaer man ud fra, at det er berettiget at kalde 
den Tand Hjdrnetand, som i Overmunden sidder i Mellem- 
kjæbesommen eller umiddelbart bag den uden Hensyn til andre 
Forhold, saa troer jeg ogsaa, man vil indrømme, at det kan 
være berettiget at kalde en Tand i Underkjæben Hjdrnetand, 
naar den har Plads enten lige paa det Sted, hvor Mellemkjæbe- 
sommens Forlængelse vilde træffe Underkjæben, eller umiddelbart 
foran dette Sted, saa at den kan gribe op foran Overkjæbens 
Hjdrnetand. 
Betragter jeg nu den hele Række af Pindsvinehoveder, som 
jeg har for mig, saa kan jeg ikke andet end slutte mig til de 
Forfattere^'), som kalde dette Dyrs tredie Underkjæbetand Hjdrne¬ 
tand. Vel finder jeg nemlig hos ikke faa Individer denne Tand 
rettet saa meget fremad, at den med sin Spids naaer frem mod 
Overmundens Forlænder, men dens Plads i Forhold til Mellem- 
kjæbesdmmen og den Maade, hvorpaa Tanden er stillet hos 
yngre Individer, hvor den virkelig griber op foran Overkjæbens 
their homotypes in the upper jaw;« og som Exempel anføres, hvor¬ 
ledes Hjdrnetanden i Carnivorernes Uiiderkjæbe griber op foran Over¬ 
mundens Hjdrnetand. I "Anatomy of Vertebrates", Vol. III, S. 368, gives 
endelig den Bestemmelse af Underkjæbens Hjdrnetand, at det er den 
Tand, som sidder lige overfor Overkjæbens Hjdrnetand og «pa'sses in 
front of its crown, when the mouth is closed.«. Jfr. ogsaa «On the 
classification and geogr. distrub. of Mamm., S. 17, og Todds «Cycl.», 
VI Vol., 2 Part, S. 903. 
*) Blainville, Sundevall, Mivart, Lilljeborg og vel ogsaa Nils¬ 
so n, som i "Skandn. Fauna, Dåggdjuren«, S. 92, i en Note siger om 
Underkjæben: «År hår nogon hdrntand så bdr det, enligt sitt låge, 
vara den mellarsta.« Ved at tælle de Tænder, hvorom han taler, faaer 
man netop Tanden III som den mellemste. 
/ 
I 
