384 
Lihb. 
Tj, 
P2P3P4 
, (c) , I 
+ d, + 
P3P, 
M1M2M3 
i hvilken den sammenhængende Linie danner Grændsen mel¬ 
lem Over- og Undermundens Tænder, de punkterede Linier 
mellem Mælketænder og blivende Tænder; Bogstavet i betegner 
Mælkefortænder, c Mælkehjornetand, d Mælkekindtænder, / bli¬ 
vende Fortænder, C blivende Hjo rnetand, P Præmolarer og M 
Molarer; Tallene betegne, hvilken Plads i det typiske Tandsæt, 
bestaaende af 32 Mælketænder og 44 blivende Tænder, Tanden 
vilde have. Det typiske Tandsæt vilde, hvis Tanden di over¬ 
hovedet nogensinde findes, da være at skrive saaledes: 
•fi/ 2^3 
^*2 ^'3 
* 1 * 2*3 
P1P 2P 3 P 4 
did^d^di 
did.,d^di^ 
PlP2P3^4 
For Kortheds Skyld har jeg valgt at betegne Tænderne at 
Mælketandsættet med smaa Bogstaver, i Stedet for at Owen bruger 
Bogstavet d alene for Mælkekindtænder, di for Mæikefortænder og 
dc for Mælkehjornetænder, men denne Forandring i Betegnelses- 
maaden har saa naturligt medfort, at de blivende Tænder be¬ 
tegnes med store Bogstaver. 
Et Dyrs Tandsæt er efter min Anskuelse ikke fuldkommen 
tydet, for man kan henfdre enhver enkelt Tand , saa vel Mælke¬ 
tand som blivende Tand, paa sin rette Plads i denne Formel, og 
man kan ikke undlade at optage Mælketænderne med i Formlen, 
med mindre man vil vælge nye Betegnelser for de Forlænder, 
som ikke ere Mælketænd og er heller ikke Afldsere, for den 
Hjornetand, der ikke aQoser en Mælkehjornetand og dog fuld¬ 
stændig indordner sig i det blivende Tandsæt, og for de uægte 
