41 
og deraf dragne Slutning dvæler lian ogsaa ved S. 267 i sine 
zoologiske Samlinger, af hvilke jeg dog her, da intet nyt Stof er 
bragt til, kun vil optage de Ord, hvormed han nærmere forklarer, 
hvad han, idetmindste i 1809, da han nedskrev dette Hefte, har 
ment ved „ikke langt borte”. — „Da Grcinlænderne paa det 
Sted, hvor jeg var (Frederikshaabs District), pleiede at fare om¬ 
kring paa alle Oer, endog de temmelig langt bortliggende, og 
saae aldrig disse Fugle der om Sommeren, eller have kunnet 
finde deres Ileder — kun en stor Oe, kaldet Umenak, dens 
vestre Side ved Havet, og hvad Vesten for samme maatte ligge 
yderligere Vest ude i Havet kommer man ei tit — tænker jeg 
da, at de deromkring, langt fra F’olk og paa andre flere Steder 
Vester ude maae have deres Ynglesteder, omtrent ligesom Tey- 
sten, paa bratte Klipper ved Strandbredden uden synderlig Til¬ 
beredelse.” 
Hvad d er ved den Fabricius'slie Iagttagelse strax slaaer 
Enhver, der kjender Grdnlændernes store Sands for Naturen og 
derved skærpede 6ie for denne, nemlig at Ungen af en saa an¬ 
seelig Fugl, der i mange Henseender havde Krav paa de Ind- 
fddtes Opmærksomhed, umulig kunde komme fra en Rede, der 
laae indenfor det af disse befarede Territorium, har naturligvis 
ogsaa slaaet Forfatteren selv, og derved seer man, at han er 
blevet bragt til at henlægge dens formodede Yngleplads til saa 
fjerne Steder, at en saa ung Dununges Hidkomst fra disse bliver 
en ligesaa stor Uforklarligbed. Den eneste naturlige Udvei synes 
mig her er, at antage en, især paa de Tider let undskyldelig, 
Feiltagelse, idet den af Fabricius sete Dununge (til hvis Erkjen- 
delse han hverken i fauna groenlandica eller i hint foromtalte 
Ma nuscript meddeler det Mindste) aldeles ikke har været nogen 
Unge af Alca impennis, men af en eller anden stdrre Fugl, hvis 
Unge har været Fabricius ubekjendt. Til denne Antagelse tvinges 
Naturforskeren foruden ved de allerede anfdrte Uforklarligheder 
endmere af folgende to opbevarede Træk af Geirfuglens For¬ 
plantningshistorie: 1) at den nemlig yngler saa tidlig, at den 
