2i 
Art fremherskende ved rndividernes Mængde i en meget lidierc 
liggende (den alpine) Region. Det fdrstc gjælder med Hensyn 
lil Sydamerika — R. Sehomburgk fandt saaledes i Guiana af 
63 Myrtaccer, som tilhorer denne Flora, knn 2 Arter i den saa- 
kaldtc Myrte-Region — det andet Forhold finder derimod Sled 
paa Java*), og, som i det Fdlgcndc vil sees, ogsaa paa Anderne 
i Eeuador. 
Den ovennævnte Deel af Sydamerika tæller neppe mindre 
end 600 Arter af Myrtaceernes Familie. Fornemmelig ere Slæg¬ 
terne Myrcia og Engenia**) meget rige paa Arter. Eugenia 
cauliflora og E. dysenlherica (Cayatura kaldet) med spiselige 
Frugter, ere meget almindelige i Catingaskovene. Her forekomme 
ogsaa Psidiiim pigmeiim, en 1—2' hoi Rusk, med velsmagende 
Rær. I Provindsen Chiqvitos ere paa mange Steder Myrtaceerne 
de mest fremherskende Planter, medens paa andre Steder Cho- 
risia, Trithrinax og Cereer udgjore den væsentligste Restanddeel 
af Vegetationen. I Urskoven henhore Lecythideerne og fornemme¬ 
lig Krukkelræct (Lecythis Ollaria L.) — Sapiicaya kaldet af Rra- 
*) lier horer saaledes Leplospermum floribundum tilligemed Agapetes vul- 
garis til de Planter, som fornemmelig bestemme Vegetationens Phy- 
siognomic i en Hoide afi 7500 lil 10,000'. Fdrstnævntc har et eien- 
dommeligt Habitus; den lave knudrede Stamme deler sig i slangebug- 
tede Grene, der danne en skjermformig Krone, hvor alle de smaae, læder- 
agtige, lysegrønne, giindsende Plade ligge i samme lidt convexe Flade, 
(efr, Java von Franz Jiinghuhn V. 1) 
*^) I de varmere Klimaler er den tilbageskridende i\Ietamorphose meget 
mindre fremtrædende ved den periodiske Foryngelse, som staaer i For¬ 
bindelse med Aarstidernes Vexel, idet de nye Skudgenerationer som of¬ 
test ikke vende tilbage til en lavere Bladdannelse, saa at Overgangsste¬ 
del fra det ene Aarssknd til det andet kun bliver betegnet ved mindre 
Blade (saaledes de nyhollandske og sydeuropæiske Myrter, efr. Alexan. 
Braun: Verjungung in der Natur). Fra denne Regel gjore flere brasi¬ 
lianske Arter af Slægten Eugenia en Undtagelse, idet de nye Skud be¬ 
gynde med flere Par skjælagtige Blade, der ganske svare til vore Træers 
Knopskjæl. 1 en hoicre Bladregion gjor den tilbageskridende Metamor- 
phose sig gjældende paa en meget ioinefaldende Maade hos flere nyhol¬ 
landske Slægter (Melaleuca, Callistemon, Beaufortia, Calothamnus) ved 
de gjennemvoxede Blomsterstande. 
