19 
hovedet i de fleste Lande mellem A endekredsen en meget ud¬ 
bredt Ukrudtsplante^). 
Sec vi hen til Myrtaceernes Udl>redning i den dvrige Deel 
af Amerika 5 da viser det sig, at de i Sydamerika mellem den 
10*^ n. Br. og 23*^ s. Br. liave et meget afgjort maximiim, og al 
de her i enhver Ile nseende spille næsten ligesaa vigtig en Rolle 
i Sammenligning med de andre Familier som paa \y-IIolland; 
men medens det er de Led af Familien, som have en Kapsel- 
frugt, nemlig Leplospermeerne og Chamælaueiecrne^*), som næsten 
’O 9og er (ler neppe noget andet Sted, hvor den i den Grad har taget Lan¬ 
det i Besiddelse, som paa Tahiti. „En tyk Underskov af Guavaen har 
her bemægtiget sig hele den aahne Grund, og i Lobet af de sidste 20 Aar 
har dette Ukrud saaledes udbredt sig, at det truer med at qvæle al anden 
Vegetation. Der gaves blandt de ældste Missionairer endnu Folk, som 
priste Tahitis paradisiske Skjonhed, forend dette forst for 30 Aar siden 
indfdrte Ukrud havde grebet saa frygteligt om sig. Nu kunne ikke en¬ 
gang Svinene æde Oveiflodigheden af dens velsmagende Frugter; den 
truer med, overladt til sig selv, at undertrykke al anden Vegetation i 
Lobet af nogle 3Ienneskealdere, og Commandanten paa Oen havde til 
den franske Regjering indstillet Guavaens planmæssige Udryddelse, som 
en af de fdrste og nodvendigste Foranstaltninger, hvis man besluttede 
sig til at tage Oen i Besiddelse.” (Steen Bille: Beretning om Corvetlcn 
Galatheas Reise omkring Jorden, 3die Deel p. 233). 
**) Disse Afdelinger af iMyrtaceerne ere i den nyhollandske Flora med Hen¬ 
syn til Arternes Antal — omtrent 600 Arter ere kjendte — ligesaa frem¬ 
herskende som Acacier, Epacrideer og l’roteacecr, men ved Individer¬ 
nes 31ængde og Storrelse overgaae de langt alle de andre Familier; thi 
Eucalypterne henhore til Planteverdenens mest colossale Former og ud- 
gjdre paa de fleste Steder i Nyholland mellem og ^ 5 af Skovens 
Træer. Flere Arter Eucalyplus, en Slægt, der udmærker sig ved 
en eiendornmelig hætteformig Afsnoring af Bægeret, opnaae en Ildide 
af benved 200', og de tykke, næsten lodrette Stammer, som Idrst 
udsende Grene i en Udide af 100—150^ ligne mægtige Steen- 
stdtter. Disse Skove af Eucalypter ere næsten ganske skyggeldse 
og have et hdist eiendommeligt Udseende. Træerne ere nemlig her 
fjernede fra hinanden ved betydelige IMellemrum, saa at de minde 
om Park- eller Ilaveanlæg. Stammerne ere hvide og ndgne , idel 
de afkaste den ydre Bark, undertiden i saadan IMængde, at den 
iranske hedækker Jorden mellem Stammerne, hremdeles bevirke Bla- 
dene, som vel ikke ere egentlige Phyllodier, men i det Væsentlige 
