114 
Prioritetsret være at anvende i den Brunnichske Betydning, 
hvilket er saanieget heldigere, som Geirfiiglen ellers vilde fordre 
Indforelsen af et aldeles nyt Navn, efterdi ingen af ^1/caslægtens 
Synonymer, Chenalopex Moehr. f. Ex., kan anvendes, da de have 
samme Omfang som Alca^ eller ere givne med hele Slægtens 
Indhold. Som Art indenfor sin egen Slægt vil Geirfuglen da 
være at kalde: IHautus impennis (Lmn.j *). 
Oplysning om Kaariet og Tavlen. 
Paa det medfolgende Kaart over Geirfuglens Udbredning i 
den historiske Tid antyde: 
de rode Punkter de Fn^/epladse, hvorfra Fuglen efter vore nu- 
« 
værende Kundskaber maa antages at være forsvunden; 
det gronne de Skjær, paa hvilke den tor forventes endnu at være 
tilbage, om end i yderst faa Individer; 
de sorte de to Steder i Danmark {Havelse i Sjælland og Meilgaard 
i Jylland), paa hvilke Levninger af Geirfugle ere fundne 
blandt de Dyr, Urbefolkningen har brugt til Fode. 
disse; begge henfore Geirfuglen og Alken lil Alca , og forsaavidt 
de hvnge ^^Pinyonins" som fransk Benævnelse for en Gruppe, saa er denne 
hos dem et Indbegreb af begge Alkerne, og ikke af Geirfuglen eller 
Alken alene, ligesom hos Brisson. 
Skulde imod Forventning de Forudsætninger, hvorpaa jeg ovenfor har 
grundet Indforelsen af Slægtsnavnet Plautus Brimn. for Geirfuglen, ikke 
kunne holde Stik, og jeg navnlig have overseet en Anvendelse af dette 
Navn, der kunde gjore det ubrugeligt, da maa jeg for et saadant muligt 
Tilfælde endnu tilfoie, at jeg i min mundtlige Fremstilling (da ubekjendt 
med Anhingaens Moehringske Navn Ptynx') har for Geirfuglen foreslaaet 
Benævnelsen Gyralca, saafremt nemlig Pingvinus, som jeg ansaae for 
det heldigste Navn, ikke kunde frigjores fra den sydlige Form af Ping¬ 
viner, paa hvilken det var bleven anvendt. Ordet Gyralca vilde minde 
om Geirfuglens nærmeste Beslægtede og om dens nordiske Benævnelse, 
og derhos falde Oret bekjendt ved dets bydlighed med det for en anden 
nordisk Fugl gængse Navn: Gyrfalco. 
