60 
Arter af de samme Slægter, som forekomme overall, saa ere dog 
alle de storre naturlige Florer udmærkede deels ved et vist Antal 
ejendommelige Slægter, deels ved visse Slægter, som have et 
afgjort Maximum af Arter og deels ved visse Arter, som frem- 
træde i et meget stort Antal af Individer. Jeg skal her kun 
korteligen udhæve nogle af de væsentligste Forskjelligheder, som 
i denne Henseende characteriserer de forskjellige Florer til Sam¬ 
menligning med den centralamerikanske. 
Paa Antillerne er saaledes Slægten Psychotria meget over¬ 
vejende med Hensyn til Arternes Antal (c. 50 sp.). Ligeledes 
Exostemma , af hvilken E. caribæum er meget almindelig og frem¬ 
herskende ved Individernes Mængde, hvilket ogsaa gjælder om 
mange Spermacoceer ( Spermacoce tenuior). Eiendommeligc Slægter 
ere: Ernodea , Hoffmannia , Stevensia , Isedorea , Tertrea , Brignolia , 
Strumphia , Stenostomum , Scolosanlhus , Portlandia , Erithalis. 
I Mexico have Slægterne Galium , Borreria og Bourardia det 
storste Antal Arter. Egne Slægter ere: Sommera , Margaris , 
Deppea , Hexasepalum. 
I Guiana have Cephalidecrne , som i Mexico, Centralamerika 
og paa Antillerne kun have nogle faa Repræsentanter, deres 
egentlige Hjem. Foruden 15 sp. Cephaelis findes her to egne 
Slægter af denne Gruppe: Carapichea og Palabea. Desuden ud¬ 
mærke Coffea , Faramea , Psychotria og Palicourea sig ved Arter¬ 
nes Mængde. Eiendommeligc Slægter ere: Rudgea , Malanea , 
Octavia , Cordiera ) Palima , Ladenbergia , Endolithodcs , Commianthus. 
Paa den ostlige Skraaning af Anderne imellem 19° S. Br. 
og 10° N. Br. i den fugtige Bjergregion, som ligger mellem 
4800' og 7200' ? hore Cinchonerne til Skovenes mest charakteri- 
stiske Træer, men forekomme kun sparsomt noget ud over disse, 
efter Weddels nyere Undersøgelser*) fastsatte, Grændser og mangle 
i 
ganske i de andre Dele af det tropiske Amerika, 
*) Weddell: Monographie du genre Cinchona. 
