116 
hvilket giver Quotienten Vai, og blandt 1500 af Kegel i Surinam 
samlede Arter udgjor Compositeernes Antal kun 24 eller Ve^*). 
Jeg behover neppe at bemærke, at Compositeerne i den syd¬ 
lige Hemisphære atter ere stærkt i Tiltagende, saa at de hore 
til de meest fremherskende Planter paa Brasiliens Hoislclter og 
i Chilis Bjergregioner. I det nylig udkomne 5te Bind af Gay's 
* chileniske Flora beskrives saaledes benved 600 Arter af denne 
i 
Familie. 
Med Hensyn til Slægternes og Arternes Fordeling i de for- 
skjellige Underfamilier viser sig fdlgende Forhold: 
Tribus 
1. 
Vernoniaceæ 
7 Slægter 
18 
Arter 
— 
2. 
Eupatoriaceæ 
11 — 
49 
—. 
— 
3. 
Asteroideæ 
10 — 
20 
— 
i 
4. 
Senecionideæ 
48 ' — 
102 
— 
■— 
5. 
Calendulaceæ 
0 — 
0 
— 
— 
6. 
Cynareæ 
i __ 
3 
— 
— 
7. 
Mutisiaceæ 
3 — 
6 
— 
— 
8. 
Nassauviaceæ 
1 — 
1 
-— 
— 
9. 
Cichoriaceæ 
3 — 
3 
— 
Hele Antal: 
85 Slægter 
202 
Arter 
Senecionideerne — og af disse igjen fornemmelig Helian- 
theer, Melampodineer og Tagetineer — og Eupatoriaceerne ere —- 
som man maatte vente — mest fremherskende, dernæst Asteroi- 
deerne og Vernoniaceerne, medens Calendulaceerne ganske mangle 
og de andre Underfamilier kun have enkelte Repræsentanter. Slæg¬ 
ternes Antal er stort i Forhold til Arterne**). De talrigste Slæg¬ 
ter ere: Eupatorium med 24 Arter, Gnaphalium med 10, dernæst 
Vernonia, Verbesina og Senecio med resp. 8, 7 og 6 Arter. Kun 
meget faa Slægter ere egne for Centralamerika, nemlig: Sin- 
*) Linnæa V. 21. p. 242. 
') Dette sees fornemmelig ved Sammenligning med den sydafrikanske Flora, 
som tæller 1000 Arter af denne Familie, men kun 93 Slægter. 
