124 
tilspidsede Flige, der i dette Stadium ganske ere byggede som 
de nærmeste Flige af de tilsvarende Blade, og dytter man Giet 
nærmere mod Spidsen af Knoppens Axe, saa viser det sig, at 
disse Flige virkeligt ere de nederste, sidst udviklede Flige af de 
Blade, som de senere ere stillede ved Siden af. De Grunde, 
der lede mig til at betragte disse Flige som Stipier, ere: at de 
udvikles som Dele af et Blad, at de udvikles senere end Bladets 
dvrige Flige, at de, naar de ere fuldt uddannede, have en 
anden Stilling end de ovrige Flige, og endelig, at deres Væxt 
er afsluttet og at de allerede ere begyndte at destrueres længe 
for det dvrige Blad har naact sin fulde Storrelse. 
Disse Stipier ere saa ubetydelige i Omfang, at den descrip- 
tive Botanik vel i Almindelighed ikke vil tage Hensyn til deres 
Tilstedeværelse. Er denne derimod engang paaviist, saa kan 
den egenlige Systematik ikke undlade at opgive den for Familien 
Halorageæ opstillede negative Characteer: „stipulæ nullæ a . 
Cupliea platycentra. 
I Vinklen mellem Blad og Axe forekommer til hver Side af 
den axillære Knop 3 Stipier, der vel ere meget smaa, men 
dog betydeligt storre end de i foregaaende Tilfælde omtalte. De 
ere allerede i deres forste Optræden fuldkommen frie og son¬ 
drede Partier og stillede i en Bække ved Siden af hinanden; 
senere dækker den indvendige Band af den yderste Stipel en¬ 
deel af den mellemste Stipels udvendige Flade, og denne Stipel 
bedækker atter den inderste, men kun ganske lidet. De ere mere 
eller mindre æg-lancetformige, men noget uligesidede, navnlig den 
yderste, hvis udvendige Band nedentil er stærkt udbuet, medens 
den indvendige danner en Bugt. Deres Spidser ere vendte 
indad over Knoppen mod dem fra den anden Side. De blive 
tidligt rddbrune, senere næsten sorte, visne. 
Umiddelbar under Blomsten findes paa Enden af Blomster¬ 
stilken 2 modsatte, meget smaa Blade (bracteæ); ogsaa hvert af 
disse har tj Stipier, Men disse Stipier ere her ligesaa store som 
