128 
Saavidt jeg kan slutte fra en hos Schnizlein (Iconograph. 
regn. veg.) given Copi efter ITorsfleld (Plan.tæ javan, rar.), har 
den mere caulescente Gunnera macrophylla ingen Stipier, medens 
de efter Sigende skulle forekomme spandlange hos en ny Art 
fra Central-Amerika*). 
*) Det her i botanisk Have dyrkerle Exemplar frembød med Hensyn til 
Kjonnet et Forhold, der ikke svarer til det hos Autorerne ellers angivne. 
Kun omtrent en halv Snes Blomster i Enden af hver ramus thyrsi ere 
tvekjons; disse sætte næsten aldrig nogen moden Frugt. De øvrige, 
langt talrigere Blomster savne ethvert Spor til Støvdragere, men ere alle 
frugtbare. At domme efter flere i Spiritus opbevarede Exeniplarer, som 
jeg samlede i Nærheden af Valparaiso, er Forholdet ogsaa hos den vildt* 
voxende Plante, som jeg har angivet det for den dyrkede. 
Endnu skal jeg ganske foreløbig gjøre opmærksom paa en hos 
denne Plante forekommende Dannelse, der, om den ikke er ganske ene- 
staaende, dog er saa usædvanlig, at jeg ikke kjendcr nogen tilsvarende 
hos nogen anden Plante. Mit Materiale var imidlertid saa ringe, at jeg 
allerede af denne Grund ikke fuldstændig kan gjøre Rede for hvad jeg 
har seet, og meget bliver tilovers, som jeg ikke har seet; men den føl¬ 
gende Bemærkning vil dog være tilstrækkelig til hos Andre at fremkalde 
Lysten til ved Ledighed at anstille en mere omfattende Undersøgelse; 
Den Flade (internodium Aut.), der senere udvikles mellem en Bladstilk- 
Grund og de to nærmest nedenfor liggende Blade, bestaaer af et større 
Antal lysgrønne, tarmformige Fremragninger med mellemliggende For¬ 
dybninger. Paa denne Flade findes 7 Pletter, der ere stillede i en Halv¬ 
kreds nedenfor Bladstilkens Grund. De ere først ufarvede, senere brune 
og ligesom flocculente. Deres kredsrunde Omfang har et Tværmaal af 
indtil 5 — 6 y// , dog ere de større i Midten af Halvkredsen. De ere skarpt 
begrændsede, tydeligt hævede over den omgivende Flade og altid fug¬ 
tige. Overfladen af hver enkelt Plet er dannet af flere uregelmæssige 
Lapper, der oftest ere stillede omkring en central, mindre Lap. Ved et 
gjennem en Plet ind i Axen ført vandret Snit sees Barkparenchymct udad 
at være dannet af Celler, hvis største Gjennemsnit svarer til en Radius 
fra Axens Centrum gjennem Pletten; herved ere de dog som oftest bre¬ 
dere udad, saa at de tilsammen danne en udad mod en af Plettens Lap¬ 
per vifteformig Figur. De ere tyndvæggede, meget rummelige, svagt 
bleggule og uden fast Indhold. Nærmest Overfladen, hvor jeg ikke kunde 
iagttage nogen Overhud, antage de en sphacelat Farve, der tillige naaer 
noget ind mellem de enkelte happer. Den smallere Grund af et vi fte— 
formigt Parti gaaer indad over i et Parenchym, der bestaaer af Celler, 
hvis Gjennemsnit alle ere omtrent ligestore. De ere tillige meget stær¬ 
kere gule, og næsten hver Celle indeholder en Krystaklruse. 1 dette 
Parenchym findes indenfor hver Plet en tilrundet, blomkaallignende 
