140 
ligger den Formodning nær, at den fra den forreste Blære kom¬ 
mende igrunden er ikke andet end Indsndringen mellem Svomme- 
blærens 2 Afdelinger hos Karpefamilien og Characinerne, som 
her er bleven udtrukken til et langt Ror, fra hvilket da Luft¬ 
gangen udspringer istedctfor som hos de ovennævnte Familier 
at udgaae fra den bageste Svdmmeblærc. Naar jeg dog ikke har 
troet at burde fdige en slig Forklaring, da har det sin Grund i 
den Omstændighed, at der hos den undersøgte Carapus-Arl finder 
et saa stort Misforhold Sted mellem de tvende Luftganges Vidde, 
at det her er umiskjendeligl, at den fra den forreste Blære kom¬ 
mende ikke naaer hen til den bageste Svømmeblære, men virkelig 
i en Afstand fra denne udmunder i den meget tykkere Luftgang 
som den udsender. Imidlertid var det dog muligt, at Forholdet 
i et meget tidligt Stadium var anderledes, og med fuldstændig 
Vished kan Spdrgsmaalet vel neppe afgjores uden gjennem Ud¬ 
viklingshistorien. 
Som jeg allerede har bemærket bliver den ovenfor beskrevne 
Typus for Svommeblære-Organet i det Væsentlige sig selv lig 
hos alle de undersøgte Former; i visse underordnede Forhold 
viser der sig imidlertid Modificationer hovedsagelig hvad den 
bageste Svømmeblæres Form og Størrelse angaaer, endvidere med 
Hensyn til Blærernes indbyrdes Afstand, den relative Tykkelse 
af Luftgangene indbyrdes og endelig med Hensyn til Stedet, hvor 
den forreste Luftgang forener sig med den bageste, snart lidt 
nærmere snart lidt fjernere fra dens Udspring. Ligesom imid¬ 
lertid disse Afvigelser ikke synes i og for sig at kunne tillægges 
synderlig Vægt, saa er det ogsaa tvivlsomt, hvorvidt de lade 
sig bringe i Harmoni med ydre Charakterer, saa at visse Mo¬ 
dificationer skulde være ciendommelige for visse Slægter eller 
Grupper. 
Sammenligner man nu den ovenfor givne Fremstilling med 
de ældre Angivelser om Svømmeblæren hos andre Gymnolin- 
Former, saa kan der for det Forste neppe være nogen Tvivl om, 
at delte Organ ogsaa hos Gymnotus electricus aldeles har den 
