149 
være aldeles naturtro vil den brasilianske Art endvidere have en 
kjendelig længere og spidsere Snude end den surinamske. 
Jeg kan ikke forlade denne Fisk uden at berorc det besyn¬ 
derlige fra Ryggen nedspringende Vedhæng, der endnu stedse 
optages blandt Slægtsmærkerne. Allerede Cuvier har i fdrste 
Udgave af Regne animal*) udtalt den Formodning, at det kun 
var kunstigen fraskilt fra den ovrige Hud, og denne Mening er 
fuldkommen rigtig; hos den levende eller nylig ddde Fisk har 
jeg aldrig fundet Spor til det, og det er forst efterat Fisken har 
ligget nogen Tid i Spiritus og været udsat for gjentagne Manipu¬ 
lationer, at den lange Hudstrimmel, der danner Vedhænget, lo s— 
ner sig; selv efter at delte er skeet, er den endnu i Begyndel¬ 
sen fastholdt til den Fure, hvori den passer, ved Hjælp af 
meget fine Senetraade; men disse overrives let, og Vedhænget 
Idsner sig da aldeles fra Finnen. Grunden ti! at dette skeer saa 
let og stedse paa samme Maade synes at ligge deri, at den 
bverste Skjælrække paa den bageste Deel af den stærkt sammen¬ 
trykte Krop ikke slutter sig noie til den tilsvarende fra den 
modsatte Side, men at der langs den smalle Rygflade bliver en 
Fure tilbage mellem dem, der bagtil bliver stedse smallere ind¬ 
til den ganske forsvinder i nogen Afstand foran Halefinnen; den 
tynde Hud der her som overalt beklæder Skjællene fortsætter 
sig nu* hen over denne Fure og udfylder den, idet den fortykker 
sig, men just derfor sonderrives den desto lettere langs Skjæl- 
rækken og losner sig da i F’orm af den lange Hudtrevl, der har 
tiltrukket sig saa megen Opmærksomhed, 
•*) 1. c. Tom. III. S. 238 i Noten. 
