150 
Mexicos og Central-Americas Rubi. 
Af F. Liebmann. 
(Meddeelt i Modet d. 17de April 1852). 
Slægten Rubus horer som bekjendt til de allervanskeligste med 
Hensyn til Ariernes Opfattelse og Begrændsning. Dette gjælder 
især om de i Europa forekommende Arter, idet denne Verdens¬ 
dels stærkt opdyrkede Jordbund for en stor Del har fortrængt 
Arterne fra deres oprindelige Voxesteder, og bragt dem ind 
under meget forskelligartede Forhold, der ikke have kunnet 
undlade at uddve Indflydelse paa den ydre Form. De fleste 
Rubus-Former finder man langs Agerrener f Grdfter, Gjærder, 
Veie og paa lignende Steder, hvortil de ere bievne indskrænkede 
ved Jordens Opdyrkning. Dette i Forbindelse med den hos 
denne Slægt store Tilboielighed til at formere sig ved underjordisk 
Knoppedannelse maa det vel især tilskrives, at Arterne ere gaaede 
over i en saa stor Mangfoldighed af Former, at Artsbegrebet i 
enkelte Afdelinger af Slægten næsten rent forsvinder. Usikker¬ 
heden i Artsopfattelsen har derfor gjort denne Slægt lidet yndet 
iblandt Botanikerne, saa at mange linde en ligefrem Modbyde¬ 
lighed ved at beskjæftige sig med en Slægt, hvor saa meget 
endnu synes at afhænge af subjectivt Skjon. 
Denne Misgunst har udentvivl fulgt Slægten til de andre 
Verdensdele , uagtet jeg efter de af mig i America gjorte Iagt¬ 
tagelser er overbevist om at Rubus-Arterne i de andre Verdens- 
