70 
vedets Bagrarid, hvis Hdide er mindre end Oinenes Berdrings-i 
linie. Breden af det sidste Ha leled er omtrent lig med 
Længden af det sidste og næstsidste Led tilsammen; det af- 
smalner bagtil, men ender afstum[)et med en noget indbuet Bag¬ 
rand. Dets Rygllade har en flad Fordybning paa hver Side og en 
smallere Fordybning langs ad Midten; der dannes derved 2 bag¬ 
til divergerende svage Kjole, som ende i LJjdrnerne mellem den 
hule Bagrand og de svagt buede skraae Siderande. Dets Rande 
ere iovrigt aldeles uden Spor til Takker eller Tænder. Naar del 
sidste Par Ha lefod der spiles lidt ud til Siden, falde deres 
Ender i lige Linie med Hjd rnerne af det sidste Haleled; naar de 
lægges ind imod dette, sees de imidlertid al være kjendelig 
kortere, da de ikke naae til de omtalte Hjorner; det ydre 
Blad er ovalt, mere end doppelt saa langt som bredt, det 
indre trekantet med afrundede Hjorner og bred Enderand; 
denne saavelsom Yderranden af det ydre Blad ere fint tandede 
og tornede, saaledes at en lille Torn har Plads i Vinkelen mel¬ 
lem hver af de fine Takker. Alle Randene ere dernæst udsty¬ 
rede med latige og fine LIaar. Den af Grundleddet dannede 
indre Torn er tresidet, flad og spids og ikke meget kortere 
end hine 2 Blade. f 
Formen er mere smækkerend hos Æ- psora; Museets smæk- 
kreste Individ har en Længde af 52nm> og en stdrsle Brede af 
15mm; et andet resp. og IB^m. Arten er bekjendt fra 
Norge, Færderne og England. 
Æga crenulata Ltk. 
dignositur a præcedente, cui valde similis, epimeris in aeumen 
deflexum productis, annulo caudali postremo retuso, postice 
crenulato, haud carinato, pedibus caudalibus ultimi paris magis 
elongatis. 
Denne Form staaer saa nær ved den foregaaende, at der vel 
kunde opkastes Tvivl, om det ikke er en Varietet af den. Den 
ligner den ganske i Henseende til Legemsform, F’dlernes og Oi¬ 
nenes Forhold, det sidste Par Halefddder o.s.v., men da jeg fin- 
