74 
kunne faae Æga arctica 'må i nogen af hine Underslægter, thi Folerne 
ere „subcvlindriske”, men Oinene ikke adskilte. Hvorvidt Co- 
nt7rra-Formernc kunne holdes generisk ude fra de andre, derom 
skal jeg ikke tillade mig at udtale nogen Mening, da jeg ikke 
hai‘ havt Leilighed til at undersøge nogen Æ^a-Form „med smaae 
og vidt adskilte Oine”, men det forekommer mig ikke meget ri¬ 
meligt. At man derimod ikke vil kunne adskille de ovennævnte 
Arter i 2 eller tiere Slægter, vil fremgaae af den Maade, hvorpaa 
Charaktererne krydse hinanden; det viser sig nemlig, al 
1) Folerne ere næsten eens hos Æ- psora^ crenulala og Slro- 
mii ; hvorimod 
2) Oinene forholde sig væsenlig eens, paa den ene Side hos 
Æ> psora og bicarinata (Leach), paa den anden Side hos 
Æ. Stromii^ crenulata^ arctica og monophthalma. 
3) Formen af det sidste Haleled er væsenlig eens hos Æ- 
psoray monophthalma og arctica^ og ligeledes næsten den 
samme hos Æ. bicarinata^ crenulala og Sirdmii. Og ende¬ 
lig er 
4) Formen af det sidste Par Halefodder væsenlig den samme 
hos Æ‘ arctica, crenulala^ Stromii og monophthalma. 
Det trænger nu vist ikke' nærmere til Forklaring, at jeg har 
opgivet Navnet og Slægtsbegrebet Rocinela og optaget det i Æga. 
Jkke engang som Underslægt vil det kunne beholdes, uden for- 
saavidt man efter Oinene alene vilde dele de temmelig tal¬ 
rige Æ^a-Arter i 3 Grupper, der da omtrent vilde svare til de 
3 Leachske Slægter, som af Dana ere degraderede til Under¬ 
slægter. 
De Æga-Arter, om hvilke jeg i Litteraturen har kunnet linde 
nogen Oplysning, ere følgende: 
A. Arter, hvis Oine ere saa store, at de bedække 
stdrste Delen af Hovedet og berore hinanden 
umiddelbart i en kortere eller længere Stræk¬ 
ning (Rocinela). 
1. Æ. Stromii (Kroyer). (See ovenfor). (I de nordiske Have). 
