94 
har seet Ungerne gaae ud og ind af Moderens Gab eller vel 
endog selv har havt dem i sine flænder. Endnu mindre kan 
der \ære Tale om, al disse Unger nogensinde skulde være bievne 
ndiagtigen undersøgte endsige beskrevne eller afbildede; den saa- 
kaldte Moders Kjdn sees aldrig at være blevet constaleret, og 
om Forplantningsforholdene hos de paagjældende Fisk indeholde 
Beretningerne ingen Oplysning, med Undtagelse af Robert Schom- 
burgks allerede (Side 99 i Noten) anforte Udsagn, at Lau-lau’en 
skal være vivipar, og denne Angivelse turde det være noget mis¬ 
ligt ubetinget at stole paa, da del, som den nævnte Reisende 
ved den Leilighed siger om Rognens Udvikling synes at maatte 
vække en vis Tvivl om dens Rigtighed. Jeg kan derfor in¬ 
genlunde indrdmme, at det skulde være godtgjort ved de fore¬ 
liggende Beretninger, at det Phænomen, hvori man har villet see en 
Beskyttelse af Ungerne, ogsaa virkelig er det, og jeg troer endog, 
at turde gaae endnu et Skridt videre og ligefrem betvivle Rigtigheden 
af den hidtil gjældende Forklaring, indtil den bevises ved uomstdde- 
lige Grunde. Det er nemlig (for ikke at tale om den af Cas'telnaii 
udhævede Vanskelighed ved at forklare sig en slig Forsorg for Ynge¬ 
len hos Dyr med Fiskenes Forplanlningsmaade) meget paafaldende, 
at et paa en saa eiendommelig Maade udviklet Instinkt, hvortil 
man andetsteds Intet har sporet, i Sydamerika pludselig skulde 
optræde hos forholdsviis ikke faa og det saa hoist forskjellige 
Fisk som Lau-lau’en og andre Siluroider, Pirarucu’en og Zil- 
* teraalen; hertil kommer fremdeles en anden ikke mindre væ¬ 
sentlig Indvending, som jeg allerede har berdrt i det Fore- 
gaaende, men som det maa være mig tilladt her at komme 
tilbage til. En Foranstaltning til Yngelens Beskyttelse som 
den, hvorom Talen er, kunde vel nok gjdre sin Nytte, naar 
Ungerne ikke ere synderlig talrige, men hvor de ere mange Tu¬ 
sinde i Tallet, synes dens Hensigtsmæssiglied rigtignok meget 
tvivlsom; thi det turde være et stort Spdrgsmaal, om de isaafald 
alle^ selv om de vare nok saa smaa, til nogen Tid vilde kunne 
linde Plads i Moderens Gab, og naar de vare lingerlange (saa- 
