14t 
mindre Deel af de nedenfor siddende Blade hænge slappe ned 
fra Grenen. 
I?' Caroubien er underkastet de samme Lidelser i en endnu 
hdiere Gradj ligesom hos Oliventræerne ere dette Træes Knopper 
i ndgne uden Knopskjæl, hvormed ellers de fleste Træarter der lige¬ 
som hos os ere forsynede. Allerede mod Slutningen af Januar komme 
de unge Skud frem, men disse angribes saaledes af Vinterkulden, 
at det i hdi Grad indvirker paa Træets Form, saa at Caroubien 
navnlig ved Nizza, fremtræder saa skjæv og vantreven som maa- 
^ skee intet andet Træ paa Jorden. Træets stygge Udseende for- 
i oges endmere derved, at Stammen meget tidlig raadner tæt over 
1 Jorden, saa der her gjerne findes en Aabning tvers igjennem 
[ samme. Som en Mærkelighed ved dette Træ kan endnu anfores, 
at Blomsterne udvikle sig af Adventivknopper, som opstaae paa 
‘ Slammen og paa de gamle Grene, og ikke af Knopper paa de 
[ yngste eller næstyngste Grene, saaledes som ellers er Tilfælde. 
iDet er bekjendt, at dette Træ elskes meget af Sydboerne paa 
I 
Grund af sine Frugter, der fode Mennesker og Dyr; ligesom 
' Vortemelkstræet voxer det kun paa solaabne Skrænter nær ved 
ilMiddelhavet, og det tager der tiltakke med en Jordbund, der 
i 
l^synes at være den bare Klippe. 
! Det er imidlertid ikke de sydeuropæiske eller subtropiske 
h Træarter, hvis Lovspring giver os meest Stof til Eftertanke, men 
rvore Frilandstræer; paavirket af Nizzas Klima synes den Orden, 
I hvori de udspringe, atvære i aabenbar Modsigelse med det, som 
^Forholdene hos os bringe os til at ansee for Lov; men, naar 
disse Afvigelser underkastes en nærmere Drøftelse, kunne de 
I skaffe os Kjendskab til flere Dele af Træernes Liv, hvortil der 
jemme er mindre eller ingen Anledning. 
■ Af de anfdrte Plantearter har jeg udtaget fdigende, som 
[enten ere vildtvoxende i Danmark eller dyrkes her i Friland: 
10 ^- 
