170 
maaskee forklares deraf, at de behove saa lang Tid for at spire 
og voxe, fdrend de ansætte Blomst, thi medens Vinteren kun 
virker saaledes paa Ldvetand, at den gaaer i Dvale og kan kaldes 
tillive, naar den modtager den fornodne Foraarsvarme, tilinletgjor 
den derimod de eenaarige Planteindividers Tilværelse, og der 
efterlades kun Frdet. Fumarias tidligste Blomstring afhænger af 
Vinterens Strænghed. 
Blomstrende Fumarier kunne nemlig efter milde Vintre træffes 
allerede for t. Mai (7,6), men i strænge Vintre dde Frøplanterne, 
og det om Foraaret spirende Fro giver fdrst Blomst i Juni (15,3). 
Undertiden kan man være i Uvidenhed om, til hvilken Af¬ 
deling enkelte af de Planter maae henfores, som blomstre om 
Vinteren ved Nizza, saaledes Solanum nigrum L.; denne Plante¬ 
art fremtræder ved Nizza som en Plante med stadig Væxt (\ege- 
tatio continua), men i Mellem- og Nordeuropa blomstrer den om 
Eftersommeren, saa at den maaskee snarere maa ansees som hen- 
hdrende til Efteraarsfloraen, hvis Blomstring har forlænget sig 
ud i Vinteren. Cardamine hirsuta L. (intermedia Horn.) havde 
ogsaa Udseende af at være en Plante med stadig Væxt, men da 
den ellers fremtræder som en Foraarsblomst, er det vel muligt, 
at dens Blomstring om Vinteren ved Nizza helst maa henfores 
til Foraarsphænomenerne. 
Med de nævnte Planters Blomstring ved Nizza kunne vi 
sammenligne et andet Phænomen i Plantelivet, nemlig den Flora 
der i Nordeuropa fremtræder i de milde Vintre. Saaledes 
blomstrede ved Kjd benhaNn endnu i December Maaned 1857 
fdlgende Plantearter^"'): 
% 
Den 8. December: 
Poa annua, Lolium perenne, Agropyrum repens, Phleuin 
pratense, Avena fatua, Taraxacum officinale, Sonchus asper, Ma- 
tricaria inodora. Bellis perennis, Senecio vulgaris, Centaurea 
'*') Efter en Meddelelse af Hr. Seminarielærer Rostrup. 
