74 
var for ringe, og Længdesnittene skuffe ofte og ere ofte vanskelige 
at foretage, hvorfor der kræves en stor Mængde Snit, inden man 
kan komme til sikre Resultater. 
Fig. 18—20 vise tre Tværsnit af Stængelstykket ovenfor Kim- 
hladene fra neden op efter af en Plante, som havde udviklet et 
dog langtfra udvoxet Bladpar foruden Kimbladene og viste Spor 
til et folgende. Fig. 18 er taget fra Midten af Siængelstykket, 
Fig. 19 lige under forste Bladpar og Fig. 20 i Internodiet. Paa 
det sidste ses de 6 Karbundter, hvori m og n blive delte, og 
de to nye Karbundter, som her slrax vise sig hvert for sig 
samlet til eet (o og p), medens m og n i forrige Ledslykke forst 
viste sig hvert som to Karbundter. Muligvis hidrorer dette fra 
det sidste Ledstykkes unge Alder. 
Naar man undersoger storre Kimplanter eller Stængler med 
flere Bladpar og med Grene i Bladhjornerne, bliver Lejringen af 
de spredte Karbundter langt mere indviklet. Dette hidrorer til¬ 
dels fra, at Grenenes Karbundter, 
Fig. 21. 
som Længdesnittet Fig. 21 af to 
Bladstilke og to Grene viser, 
fortsætte sig ned i det nedenfor 
værende Internodium. Paa Kim¬ 
planter med flere Bladpar vise 
Karbundterne i del hypokotyle 
Stængelstykke sig i storre og 
storre Antal jo mere man nær¬ 
mer sig til Kimbladene. Forst 
er der fire store Karbundter, saa otte, dernæst en stor Mængde, 
der ere lejrede i to Halvbuer, hvis Midtpunkter vende mod de 
Sider, hvor det næste Bladpar findes, og Spidser mod Kim¬ 
bladene. Forst ligge Karbundterne i hver Bue i een Kreds, 
hojere oppe rykke de mere og mere ind imellem hverandre, 
og tæt ved Kimbladene ligge de næsten i to Kredse i hver 
Bue. Disse indviklede Forhold, der som sagt staa i Forbin¬ 
delse med Forgreningen og desuden med den stærke Klovning 
