149 
masse, hvoraf Hr. Hansen har faaet Proven fra det mineralogiske 
Museum, er en til Husbrug anvendt Masse, der til dette Oiemed 
har været gjennemglodet. At den er endnu betegnet at være fra 
Reikholt, har jeg for nogle dieblikke siden overbevist mig om, 
og dette bestyrker mig endmere i min Formodning. 
Efter denne Oplysning kunde det maaske synes, at Hr. Han¬ 
sens Skildring af disse Vanskabninger og hans Formodning om 
deres Oprindelse havde tabt deres egentlige Interesse og derfor 
passende kunde udelades; men jeg kan dog ikke tiltræde denne 
Mening. Baade Iagttagelsen og Forklaringen — der paa en 
uventet Maade har faaet Rimelighedens Præg — synes mig at 
have saa megen Interesse, at de bor offentliggjores og denne 
Offentliggjorelse er jo endogsaa ligefrem nodvendiggjort derved, 
at i en Række af Aar ere Præparater af denne islandske Infusorie- 
Masse udgaaede fra Hr. Hansen i Forbindelse med hans andre 
Præparater til mikroskopisk Brug. Dertil kommer endeligen, at 
til Sammenligning med hvad der findes af lignende Organismer 
i Stenmasser, der antages at have været i en smeltet Tilstand, 
vil det beskrevne Phænomen have sin Betydning, være sig enten 
i Modsætning til eller i Overensstemmelse med, hvad Kisel- 
pantserne i saadanne Stenarter maatte vise os. 
10 
