166 
en Ordning af de under Epidermis liggende Celler i Kapper. 
Det er dog fortrinsvis i Spidsen, at Væksten finder Sted; thi 
dels kan man der direkte iagttage det mest ungdommelige Væv 
og de hyppigste Delinger, dels træder det særdeles tydeligt frem, 
at de basilare Celler forst faa luftfyldte Intercellularrum (Fig. 3), 
og at disse derefter rykke liojere og hojere op i Piggen samtidig 
med, at de dem omgivende Celler vokse i Rumfang og antage deres 
blivende Form (Fig. 4). Det horer ikke blot til Umulighederne, al 
Organet som Helhed kan anlægges og vokse ved en «Topcel!e», 
men selv for det indre Vævs Vedkommende er en saadans Til¬ 
værelse umuliggjort. Ligeledes beroer det paa en ren Vilkaar- 
lighed, om man vil udpege en saadan i Dermatogenet. 
I den endnu mere udviklede Pig er Uddannelsen i det Indre 
skredet saa vidt fremad, at der træder tre adskilte Vævpartier 
frem: et centralt og et periferisk, hvis parenchymaliske Celler 
ere adskilte ved luftfyldte, derfor morke, Intercellularrum , og 
mellem dem et lyst Parti, hvis Celler slutte læt sammen og ved 
Længdedelinger og Længdevæxt blive lange og snævre, d. e. blive 
til Procambium - Celler. Herved ere Piggens forskjellige Væv 
grundlagte: 
1) Yderst er der en Overhud, der danner et skarpt be¬ 
grænset Lag, og i hvis Celler der til intet Tidspunkt i 
Piggens Liv bemærkes andet end radiale Celledelinger; 
den har Spalteaabninger og en stærk kornet og ujævn Cuti- 
cula (Fig. 7); Chlorzinkjod farver denne gul, men Væggene selv, 
Ydervæggen indbefattet, violette. 
2) Under Overhuden folger en Art Bark, dannet af 2 —3—4 
eller liere ikke ganske regelmæssige Lag af bladgrontholdige Celler, 
som paa Tversnit ere ovale eller runde, paa Længdesnit omtrent 3—4 
Gange saa lange som vide, som have afrundede Ender og store 
Intercellularrum (Fig. 6, 7). Chlorzinkjod farver disse Cellers 
Vægge violette. 
3) Efter denne Bark folger en Kreds af uregelmæssige Celle¬ 
grupper, i ubestemt Antal og Form (Tversnit, Fig. 1, Xyl. II), af 
