177 
Hvad endelig de indenfor del klokkeformede Lag liggende 
Celler angaaer, da uddanne de sig som mere eller mindre ten¬ 
formede eller cylindriske spiralforende Celler. Pig. 8, IV, fremstiller 
et Længdesnit gjcnnem en endnu ung Kirtel. I Midlen ses Fortsæt¬ 
telsen af Karstrængen i Kirlelhaarets Stilk; den opnaaer en lidt slorre 
Mægtighed her end længere 
nede. Om og over den 
findes en Del med s mær¬ 
kede Celler; disse blive til 
de spiralforende Celler* *); 
derpaa kommer det klokke¬ 
formede Lag a-m-a, og 
over det den secernerende 
Kappe b-e-n-b. — De med 
z betegnede Celler spille 
ingen særlig Rolle, men 
træde dog frem for de an¬ 
dre nedenfor liggende Epi- 
dermisceller ved deres sær¬ 
egne Form og betydeligere 
Storrelse. 
I den helt udviklede 
Kirtel have alle disse Væv 
naturligvis en meget stdrre 
Xyl. V. Drosera rotundifolia. Mæglighed end i Fig. 8, 
Glandula adulta, scct. longitud.; parietes men de enkelte Kappers 
cellularum interiorum spiralium haud , , 
. . , rorhold til hinanden er da 
om nes perspicue visi et forte ex parte haud 
plane cxacti. heller ikke længer saa tyde- 
fache unten gleichfalls olfene und hier zugleieh glockenformig erweiterte, 
sehr zierliche Hulle, welche die grossere obere Hålfte des centralen, 
von den Spiralfaserzellen gebildeten Kernes eng umschliesst, nach 
unten aber, d. h. also nach dem Stiele zn sich oflfnet'*. Hans hertil 
svarende Fig.. 5 er tneget stiv og unaturlig, men giver dog et Begreb 
om dette klokkeformede Hylster. 
*) Det er dog muligt, at de nederste (tre) med s mærkede Celler ikke 
blive spiralforende; man sammenholde denne Figur med Xyl. V. 
