208 
ja i de sidste Dage den levede laa den der fra midt paa Efter¬ 
middagen til midt paa næste Formiddag. Den faldt hurtig i Sovn 
efter at have rullet sig sammen, og i denne Tilstand kunde man 
tage den op i Haanden, ja trille med den, uden at den vaagnede 
eller strakte sig ud, hvorimod den, naar den fik udsovet, hurtig 
sprang ned ad sit Leje for at soge en Smule Fode og Drikke«. 
«Den 23de Juli viste den tydelige Tegn paa Sygelighed, og 
den 24de om Morgenen, efter 8 Dages Fangenskab, fandt jeg den 
liggende dod, i udstrakt Stilling udenfor Reden«. 
(•Desværre havde jeg strax ingen Hjælpemidler ved Haanden 
til at bestemme den. Forst samme Dag den dode, fik jeg fat i 
Nilsson’s »'Skandinavisk Fauna« og fandt da, at der næppe 
kunde være Tvivl om, at den lille vakkre Mus var et ungt Individ 
af Mus betulinus Pall. (Sminthus betulinus hos Nilsson), idet alle 
væsenlige ydre Rjendetegn svarede ganske til denne forst i Si¬ 
birien fundne Art, der senere, saa vidt vides, kun engang er 
* 
funden i Skandinavien, nemlig i Skaane, hvor der fandtes et Expl. i 
Juli 1835. Dens mest fremtrædende Ejendommelighed er dens 
lange Hale, som er mere end halvanden Gang saa lang som hele 
Dyret, den smalle sorte Stribe ned ad Ryggen (ligesom hos 
Brandmusen), de lange Tæer, den smalle Næse og ikke klovede 
Overlæbe; derimod undersogte jeg ikke nærmere Tænderne, for 
ikke at beskadige Exemplaret, som jeg vilde overlade til Kyn- 
digeres Undersøgelse. Dyrets Længde var 1" 9'" (Duod.) og 
Halens 2" 10'", altsaa endel mindre end N i 1 s s o n s Angivelser, 
hvilket vel kun ligger i at mit Expl. ikke var udvoxet. Derimod 
■ 
var Halens Længde hos mit Exemplar relativt længere end Nils¬ 
son s, nemlig lidt over IV 2 Gang, medens dennes var knap 1 1 /a 
Gang Kroppens. Halen var heller ikke saa stærkt behaaret, som 
man efter Nilsson s Beskrivelse skulde tro, thi man knnde 
meget vel skimte Skælringene mellem Haarene. Ogsaa var hele 
Haarbeklædningen morkere end man efter den nævnte Beskrivelse 
skulde tro, idet Ryggen var brunagtig graa med talrige lange, 
sorte Stikkelhaar, og Bugsiden var smudsig graa«. 
