6 
218 
Saavidl Brevet! 
Det er den i Midlen af dette Brev (S. 216) fremsatte Mening, 
at nogle af de sydeuropæiske Knokkelbreccier synes at maatte hid¬ 
ro re fra Rovfuglenes Boliger, som har fremkaldt den nævnte 
Forespørgsel. Enkelte af mine Colleger have onsket at vide, hvor¬ 
vidt jeg da paa Knoklerne har forefundet særegne ydre Mærker, 
eller i Knokkelbreccien (f. Ex. i Sammendyngningsmaaden) sær¬ 
lige Forhold, som berettigede mig til at foretrække denne Forkla- 
ringsmaade fremfor den, jeg i Brevet havde fremsat for de fleste 
lignende Brecciers Vedkommende, nemlig for alle de Breccier, 
der hovedsagelig vare dannede af Knokler af smaa Hvirveldyr, 
som med eller mod egen Villie havde væsenlig selv bragt sig 
hen paa de Steder, hvor deres Knokler nu fandtes. 
Henvendelsen af dette Sporgsmaal til mig fandt jeg saare na¬ 
turlig. Der foreligger, som det vil sees af mit Brev, allerede flere 
Dannelser, der ligne hinanden saa overordenlig og saa aldeles 
modsvare hinanden i deres almindelige Indhold og Træk, at 
jeg i Grunden ikke veed om de ere forskjellige fra hinanden, 
uden netop i den Maade, hvorpaa Knoklerne paa hvert Sted 
mentes al være bragte sammen. I nærværende dieblik synes 
Sporgsmaalet saa meget mere betimeligt, da der siden 1860 
er kommen andre Dannelser frem*), der efter de rigtignok mindre 
fuldstændige Beskrivelser synes aldeles at ligne de sædvanlige 
Knokkelhulers. Knoklerne i dem ere imidlertid bievne tydede 
som sammenbragte ved en hel anden Faktor, nemlig ved Men¬ 
neskets Virksomhed, thi de betragtes som Levninger fra Be¬ 
boernes Maaltider og menes derfor at afgive Vidnesbyrd om ganske 
mærkelige Kulturtrin. Men ogsaa fra en anden Side er Kultur¬ 
historiens Interesse bleven knyttet til disse Lag af Smaaknokler. 
Idet man, og maaskee ikke uden Grund, har antaget, at de 
umaadelig store Masser af Knokler i visse Ophobninger ere 
bievne samlede paa een bestemt og b e r e g n e I i g Maade, harman 
*) See S. 222 flg. 
