42 
have haft; dog sker dette kim ved enkelte af Bladene; hele For¬ 
greningen i denne Plantes vegetative Sfære- skyldes derfor disse 
øverste, accessoriske Knopper. De andre har jeg aldrig set ud¬ 
viklede til mere end ganske smaa Knopper, der blive siddende 
skjulte i Bladakselen. De accessoriske Knoppers Karstrængsystein 
slutter sig til Hovedstammens umiddelbart nedenfor Nektariets 
(Pig. III a). De to første Blade paa dem staa transversalt, som 
Fig. 4 paa tilhørende Tavle viser; Figuren forestiller den øverste 
accessoriske Knop i ung Tilstand sét udenfra. De enkelte Knoppers 
Forhold til hverandre synes mig, hvad deres Oprindelse angaar, 
for øvrigt nærmest at kunne sammenlignes med det, vi træffe hos 
Aristolochia Sipho ^). Dog er Bladstillingen her éns hos alle de i 
én Bladaksel siddende, seriate Knopper^). 
For Morfologien i Almindelighed har den nys gennemgaaede 
Undersøgelse af det ekstraflorale Nektarie hos Capparis cynopliallo- 
phora bragt det Eesultat, at vi her have det tredje bekendte Eks¬ 
empel paa en udenfor Blomsten værende, nektarsecernerende Akse; 
det første er Sesamum (ovenfor citeret); det andet er de nodiforme 
Akser hos Dolichos, Phaseolus o. a. Med Hensyn til Kundskaben 
om Stængelens Metamorfose er vort Cajoparfs-Nektarie ganske sær¬ 
deles interessant, ligesom ogsaa Stillingsforholdet af dets tvende 
Blade fortjener at bemærkes^). For yderligere Tydeligheds Skyld 
være det tilladt til Slutning at anføre nogle Maal, der oplyse 
Dimensionerne af de her omhandlede Organer; Tallene referere sig 
til ét bestemt Præparat, men kunne gælde som Middelværdier. 
Paa et mediant Længdesnit maalte Nektarieaksen fra Stilkens 
Insertionslinje paa Moderaksen indtil Toppunktet af Vækstspidsen 
0 Cfr. Warming: „Forgreiiingsforhold hos Fanerogamerne'*. Vidensk. 
Selsk. Skr., naturv. og math. Afd., 10de Bd., I, Pag. 131, og Tab. XI, 
Pig. 14—16. 
Cfr. Eichler: Bluthendiagramme, H, Pag. 532, Fig. 229, 
Cfr. V. Poulsen; Vidensk. Medd. 1876, Pag. 433. 
ri At Hovedgrenens to første Blade ligge i Medianen, er et for Dikotyle- 
donerne meget sjældent Tilfælde. Det forekommer bl. a. hos Vitis, 
[Ampelopsis) og Asarum. 
