61 
vare Æggestokkene kun c. 12" lange og umodne, men Ægge¬ 
lederne. af en Gaasefjerposes Tykkelse, vare tilstede og endte 
fortil, med tragtformig udvidede Mundinger, tæt op til Leveren, c. 6" 
fra Æggestokkene. Det fremgaar middelbart, af Tavsheden om det 
modsatte, at Æggelederne ikke alene ere meget snævre, men ogsaa 
ganske simple, uden alle Udvidelser, Bi-Eedskaber, Skalmasse af¬ 
sondrende Kirtler osv. Skjønt Æggene derfor maaske nok befrugtes 
i Æggelederne, er det dog klart, at de hverken kunne dvæle der 
længe nok til, at Fosteret kunde tilendebringe sin Udvikling der, 
eller blive udstyrede med et beskyttende Dække. Alt taler saaledes 
alligevel for, at Fabers og Fabricius’s Angivelser ere uholdbare, og 
at Havkatens Forplantning virkelig er væsentlig forskjellig fra alle 
andre Hajers og Eokkers. Nogle nærmere Oplysninger synes endnu 
at maatte kunne bringes tilveje under Havkat - Fisket; men andre 
Sider af Spørgsmaalet ville uden Tvivl altid forblive uoplyste, fordi 
de efter Sagens Natur ikke kunne gjøres til Gjenstand for nogen 
Iagttagelse eller Undersøgelse. 
Dette Kesultat, at Havkatens Forplantning er forskjellig fra 
alle andre Selachiers, hvorom noget vides i denne Henseende, er 
jo saa meget mærkeligere som det strider mod, hvad der med Vished 
vides om Slægtens anden Art, den lille middelhavske S. 7'ostratus'^), 
for ikke at tale om den noget mere afvigende Scymnus lichia. 
Saa vidt man hidtil har vidst, var Forskj ellen mellem vivipare Hajer 
og Hajer med hornskallede Æg altid knyttet ikke alene til en Slægts- 
forskjel, men endog til en Familieforskjel; her findes derimod indenfor 
samme Slægt eller Underslægt baade Viviparitet og Oviparitet i den 
Form, at Æggenes Talrighed erstatter deres ubeskyttede Beskaffenhed. 
0 Med en mærkelig Haardnakkethed vedbliver man at beholde Mullers 
og Heiiles Slægtsnavn „Læmargus^^ for den med Eette fra Scymnus 
(Typus; S. lichia) skilte Slægt, uagtet det dog maa være vitterligt, 
at Ordet har Prioritet for en Krøyersk Krebsdyrslægt, der ikke kan 
give Afkald derpaa. Man maa da ty til „Somniosus^^ som Slægts¬ 
benævnelse, skjønt det skal indrømmes, at som saadan har den sine 
store Mangler. 
