211 
sidde lidt for langt fortil; men i alle andre Henseender tør Fi¬ 
gurerne vistnok kaldes ligesaa korrekte som smukke, og det er 
maaske ikke af Vejen at minde om, at M. v. Wriglit ikke blot 
var en grundig Kjender af Skandinaviens Fugle, men tillige, lige¬ 
som sine Brødre Wilhelm og Julius, en naturhistorisk Tegner af 
første Eang, og at S verig og Finland i disse Brødre besad Konst- 
nere, som fuldkommen kunde maale sig med de allerbedste sam¬ 
tidige andetsteds. Vender man nu Øjet fra v. Wrights Figur til 
den Afbildning, som ledsager Notitsen i „Naturh. Tidsskr.“, bliver 
det neppe mange, som ville samstemme med Forfatteren i at kalde 
den god; om den gjælder netop, hvad der med Urette er sagt om 
den anden, at den bærer Præg af at være tegnet efter en ud¬ 
stoppet Fugl, og aabenbart af en Tegner, som mangler Blik for 
og Kjendskab til Fjærenes Stilling og Leje paa Fuglekroppen. 
For at nævne de væsenligste Fejl, saa sidde Fjærene ikke grup¬ 
perede paa Fuglekroppen i Lokker og Bundter, saaledes som det 
ser ud paa Figuren; alle Enkelthederne i Vingens Fjærlag (Vinge- 
prydelserne ikke undtagne) ere urigtigt og uforstaaeligt fremstillede, 
og Hovedet med Pukkelen og Næbet ere, ligesaa vel som Fødderne, 
uheldigt gjengivne. 
Naar man først er bleven opmærksom paa Konge-Ederfugiens 
mærkelige Skulderfjær, ligger Spørgsmaalet, hvorledes det da i 
samme Henseende forholder sig med de øvrige Ederfugl-Arter, 
unægtelig saa nær, at det har undret mig slet ikke at finde det 
berørt i den mig tilgængelige Literatur, end ikke for den alminde¬ 
lige Ederfugls Vedkommende. Det turde derfor være passende at 
benytte den Anledning, som her tilbyder sig, til at afhjælpe denne 
Mangel. Tager man en Han af Somateria moUissima for sig, vil 
man let se, at der ogsaa blandt dennes Skulderfjær findes et Par, 
som kjendelig afvige fra Kesten, og som aabenbart ere aldeles 
homologe med dem, der danne Vingeprydelserne hos Konge-Eder- 
fuglen; de ere, ligesom disse, to i Tallet i hver Vinge, sidde paa 
det selvsamme Sted, den ene dækket af den anden, og ere større 
og forsynede med tykkere Poser end de øvrige Skulderfjær. Ogsaa 
14 * 
