217 
anden Fremstilling af det passerede, og da den fuldkomment stemmer 
med, hvad Hr. Mentz i Gilleleje senere mundtlig meddelte mig, 
maa jeg antage den for at være den rette. 
Herefter gik Sagen saaledes til. Lyngbye var den Gang 
Præst i Soborg og Gilleleje. Han indsendte virkelig efter Ind¬ 
bydelse sin Afhandling, og da denne foreligger baade i dansk Ud¬ 
kast og i latinsk, renskreven Oversættelse, maa jeg ogsaa anse 
den for virkelig at være i alt væsentligt færdigt). Befordrings¬ 
midlerne mellem Søborg og Kjøbenhavn vare den Gang meget 
tarvelige, man maatte benytte den Lejlighed, som tilbød sig med 
Kulsvierne og de Bønder, der kjørte Tørv og Eør fra Søborg Sø 
til Kjøbenhavn. Manuskriptet naaede ogsaa vel beholdent til sit 
Bestemmelsessted; Disputatsen blev antagen, og den blev da atter 
afleveret paa det af L. opgivne Sted, hos den Handlende, hos hvem 
den Bonde tog ind, som havde det Hverv fra Præsten i Søborg at 
tage Bud med ind og tilbage for ham; den Art Forsendelsesmaader 
vare jo indtil for faa Aar siden hyppige nok og ere det maaske 
endnu paa sine Steder i Landet; men — Peer Kisserup glemte 
ulykkeligvis at aflevere Pakken, den blev liggende i hans Kavaj 
— som han sagtens ikke benyttede, da den strænge Aarstid var 
forbi — til „post festum“. Det faldt vel næppe den beskedne 
Lyngbye ind at foihøre sig om sit Manuskripts Skjæbne. Da 
endelig, hen imod Festens Afholdelsestid, et af Fakultetets Medr 
lemmer (formodentlig Hornemann eller Keinhardt) skrev til ham 
og spurgte, hvor den længe ventede Afhandling blev af, for¬ 
anledigede dette L. til at forespørge sig hos Bonden, og Manu¬ 
skriptet blev da bragt til Veje. Men Tiden var gaaet, og L. stod 
da i Begreb med, som han svarede sin Yen, at „tage Doktorgraden 
et andet Sted“. Festen holdtes fra 30te Oktober til 1ste November 
1836, og et halvt Aars Tid derefter (18de Maj 1837) døde 
Lyngbye, hvis Kræfter allerede i Efteraaret 1836 vare begyndt 
at tage stærkt af. 
0 Den Fortegnelse over de iagttagne Fiske og lavere Dyr, som om¬ 
fattede alle af L. iagttagne, ikke blot de af ham særligt omtalte 
eller beskrevne Arter, og hvormed Afhandlingen skulde være sluttet, 
synes dog ikke at foreligge aldeles i sin endelige Form, men kan 
dog gjærne være — f. Ex. paa Grund af Tidens Knaphed — indsendt 
som den nu er. C. L. 
